Din episoadele anterioare...
Să fiu în preajma ta mă înnebuneşte, şi să nu fiu în preajma ta mă înnebuneşte.
Voi doi vă simţiţi mizerabil unul fără altul,
aşa că, dacă vrei să fii cu el, fii cu el.
Îmi pare rău dar trebuie să facem sângele dublurilor ineficient.
Unul din voi trebuie să moară. Luke, vraja a început.
Vraja va continua să distrugă magia, pe măsură ce se împrăştie.
Cealaltă parte se prăbuşeşte, şi toată lumea de acolo, inclusiv eu, va dispărea.
Nu-mi da drumul !
Am de gând să nu vă dau pace, până când nu mă voi întoarce la viaţă.
Bine ai revenit, Julian.
Soţia mea e moartă, sunt în corpul altcuiva,
nu am unde să mă duc pentru că oamenii mei încearcă să mă omoare.
Iată. Dublură moartă.
- Dumnezeule ! - A oprit vraja.
Să mă ajute cineva !
Dumnezeule, Stefan !
Nu am ştiut unde să-l aduc, şi nu puteam să-l las afară.
Bonnie are un plan, da ? A spus că ar putea aduce oameni înapoi.
Spune-mi că-l poate aduce pe el înapoi !
Îl vom aduce înapoi. Haide.
Să ne ferim de ochii iscoditori.
Bine.
Te-am prins !
Se pare că acum te-am salvat de metaforicul întuneric
şi de întunericul real. Cred că-mi datorezi o bere.
THE VAMPIRE DIARIES
Damon, opreşte-te !
- Ai spus că ai un plan, Bonnie. - Aşa era.
- O călătoare care ştia vraja corectă. - Şi ai pierdut-o.
N-am pierdut-o. A fost atrasă în uitare, ca toţi ceilalţi din partea cealaltă.
- Atunci găseşte pe altcineva ! - E mai mult decât să ştii vraja.
Markos a putut să se întoarcă
pentru că zeci de călători erau dispuşi să se sacrifice pentru a mă anula.
Mă îndoiesc că ar fi dispuşi să facă asta pentru nişte străini supranaturali.
Ştii cine are nevoie de motivaţie ? Tu ai nevoie de motivaţie.
Dacă cealaltă parte dispare, toţi pe care îi cunoaştem acolo...
- ...inclusiv tu, dispar odată cu ea. - Ştiu asta.
Crezi că vreau să mor ?
- Fratele meu este acolo. - Ştiu asta.
- Şi Alaric, şi bunica ta. - Ştiu asta, Damon.
Să nu uităm cine este primul pe lista de căutare şi salvare.
Enzo e aici.
E chiar dl Degete Moi, în persoană !
Cum te simţi când singura ta speranţă să te întorci îţi scapă printre degete ?
Bună şi ţie, morocănosule ! Spune-i să se poarte frumos. Am un plan.
Vorbeşti serios ? Ai găsit alt călător ?
- Atunci, treceţi la treabă ! - Mă ocup deja, prietene.
Tot ai nevoie de cineva să facă vraja asta de întoarcere.
Bănuiesc că mai ştii una sau două vrăjitoare.
Mai mult sau mai puţin.
Grozav, bunica tocmai ne-a depăşit.
- Dacă vrei să conduci, spune. - Nu. Vreau să conduci tu.
Cu viteza potrivită pentru două persoane care tocmai au încercat să comită crimă.
Nu ne urmăresc. Markos a periat oraşul de spirite magice.
- Nu se poate să fi supravieţuit. - Ceva îmi spune că au făcut-o.
Şi pun pariu că, dacă mă întorc...
Folosesc propriile noastre trucuri împotriva noastră. Nesimţiţii.
Un mic pont. Dacă fugi de la locul crimei, alege drumurile lăturalnice.
Chiar vrei să facem asta din nou ?
Adică să încerci să omori o dublură ? Nu mai are rost. Stefan e deja mort.
Ştiu că nu mă crezi,
dar îmi pare rău.
Foarte bine, pentru că ne vei ajuta să-l aducem înapoi.
Înţeleg ce vrei de la noi,
dar dacă ambele dubluri sunt din nou în viaţă, călătorii îşi pot relua vraja.
Magia vrăjitoarelor se duce şi toţi vampirii sunt pierduţi.
Nu vor avea ocazia să înceapă din nou,
deoarece, ca să-l aducem înapoi pe Stefan, va trebui să-i omorâm.
- Pe mulţi dintre ei, inclusiv pe Markos. - Nu te putem ajuta.
Chioar dacă am vrea, ordinul nostru ne-ar ucide.
- Stefan ţi-a salvat viaţa. - Ştiu că a făcut-o, dar...
Nu putem risca.
- Nu ! - Fratele tău e în partea cealaltă.
Crezi că poţi risca acum ?
- Este o zi bună, dnă şerif. - Poate pentru tine.
Mi-a luat toată noaptea să evacuez civilii de pe o rază de 15 km.
Scurgere de gaze. Foarte inteligent. Apreciez cooperarea dvs.
Va ţine rezidenţii noştri deoparte pentru moment, dar nu pentru totdeauna.
Sunt sigur că găsim o soluţie dacă ne gândim împreună.
De ce ne-au mutat indicatorul ?
Dorinţa noastră era să terminăm spiritele magice de pretutindeni.
După cum vedeţi, am întâmpinat un hop.
Dar asta e casa noastră acum, şi pentru a menţine lucrurile simple,
am mutat hotarul oficial al oraşului acolo unde a început vraja.
Chiar acolo.
Dintre toate micile oraşe pe care le puteai numi casă,
probabil nu trebuia să alegi unul plin de vampiri.
Crezi că mă tem de vampiri ?
Poate crezi că prietenul tău Damon sau fiica ta pot veni să salveze situaţia.
Lasă-mă să îţi dau un exemplu de ce asta nu ar fi înţelept.
- Tyler ! - Acela nu mai e Tyler.
Este Julian, călătorul care şi-a trădat oamenii
când a ucis dublura şi a oprit vraja.
Un hibrid vârcolac-vampir mare şi înfricoşător.
Şi totuşi, puţină verbină, un pic de chinul-lupului, şi iată-te,
slab şi tot al meu.
Te crezi mare conducător pentru că ai prădat un oraş lipsit de apărare ?
Asta te face rege ?
Scuze, înălţimea voastră, dar nu cred.
Asta pentru că nu ai călcat în regatul meu.
Vraja pe care călătorii au aruncat-o asupra oraşului elimină spiritele magice,
aşa că, în timp ce oamenii mei continuă să aibă acces la cea mai pură magie
prietenului tău Tyler îi va fi luat tot ce i-au dat vrăjitoarele.
Mai întâi partea hibridă, apoi vampirismul.
Fără vampirism ca să-l menţină în viaţă,
va fi un băiat cu genă de vârcolac, care îşi va rupe gâtul din întâmplare.
Nu, nu ! Nu !
Nu face asta ! Nu ! Nu ! Opreşte-te.
Nu o face ! Te rog !
Dumnezeule !
Un vrăjitor geamăn mai puţin pe lume.
Nu. Încă o persoană pe care trebuie s-o aducem înapoi.
- Lista devine din ce în ce mai lungă. - Mie-mi spui !
Dar, dacă Liv face vraja, să nu-l aducem înapoi pe fratele ei ar fi...
- Inteligent ? Înţelept ? - Crud.
Ar fi crud.
Dar nimic nu contează dacă nu apare călătorul tău misterios.
Bonnie ?
Tyler ? Tu eşti ?
Cum naiba am ajuns aici ?
Eşti mort, şi tu eşti tu.
Caroline avea dreptate. Murind, ai eliminat pasagerul.
Stai puţin. Ai spus că sunt mort ?
- Am spus, dar te putem aduce înapoi. - Şi lista continuă să crească.
Trebuie să ai încredere în mine.
Am de ales ?
Cursurile au început. Prima sarcină. Perimetrul antimagie.
Gilbert, ce ai ?
Am mers prin oraş de dimineaţă, să văd unde dispar instinctele de vânător.
Asta însemnând ce ? Bicepşii ţi se micşorează, creierul e mai mic ?
Înseamnă că am o dorinţă supranaturală de a ucide vampiri,
aşa că, unde te uram mai puţin, nu era magie.
Cimitirul este în afara perimetrului non-magic,
şi mai sunt câteva zone nepopulate.
Profesore Salvatore, nu toată lumea poate vedea harta.
- Da, nu ne uita pe noi. - Donovan, ai avut o singură sarcină.
Îţi trimit o poză imediat.
Sunteţi acolo ?
- Ar trebui să fim acolo. - Nu.
Tu nu ar trebui să fii. Eşti de pază la vrăjitoare,
pentru că fără nebuna cu bucle aurii, nimeni nu se ridică din morţi.
Deci, următoarea etapă, ucidere în masă.
- Atacantul ? - Mulţumesc.
Am luat astea de la şerif.
Se pare că era ceva adevăr în povestea ei cu evacuarea.
Este o ţeavă mare de gaz sub oraş.
Dacă ar avea scurgeri, ar fi mortală.
- Adică ar avea loc o explozie masivă. - Nu ne putem arunca oraşul în aer.
Spune unul din puţinii oameni rămaşi care ar putea să trăiască efectiv aici.
Nu ne aruncăm oraşul în aer.
Trebuie doar să ademenim destui călători într-un singur loc.
Cum ? Nu putem ademeni pe nimeni, nicăieri, fiind blocaţi aici.
Şi aici intervine mama ta.
Ea îi va convinge să se adune undeva în interior.
Între timp, aceste două genii, la ora şapte, vor da drumul la gaz.
Vom avea cam zece minute înainte să-l poată mirosi cineva.
Plecaţi de acolo, bum !
Călătorii dispar, vraja învierii începe, cei dragi se întorc.
Bine ? Bine ? Cursurile s-au terminat.
Eram sigură că va fi aici.
Dacă erai un profesor de istorie transformat în vampir, unde puteai fi ?
Pari foarte pornită să găseşti pe cineva pe care nu-l cunoşti.
Am o slăbiciune pentru cei care beau ziua. În plus, are un nume drăguţ.
- Alaric. - Îl vom găsi.
Serios ? Pentru asta trebuie să fiu nerăbdătoare când voi reveni la viaţă ?
Cartofi umpluţi, pe săturate ?
Aminteşte-mi din nou, de ce nu ai ajuns la Portland.
Am fost atacat de Silas şi închis într-un seif, să mă înec, timp de trei luni.
Corect, apoi ai ieşit, şi eşti tot aici.
Oricare dintre noi poate dispărea pe loc, aşa că dacă ai ceva să-mi spui...
- Caroline. - Ce e cu Caroline ?
- Tu chiar nu ţi-ai dat seama, nu ? - Ce să-mi dau seama ?
Poate că nu însemn mult pentru oamenii tăi, dar sunt încă şeriful,
şi încă îi reprezint pe oamenii care trăiesc aici.
Călătorii nu s-au putut strânge laolaltă de secole.
Ultimul lucru de care au nevoie sunt regulile tale.
Şi dacă este un local cu bar deschis ?
Încearcă să adune călătorii. Plănuiesc ceva.
- Ar trebui să merg cu tine. - Trebuie să te duci şi să fii...
...un Bruce Willis, mai tânăr şi mai sexy.
Dacă fac un pas în Mystic Falls, adio magie,
adio ancoră, adio eu.
Cel puţin, spune-mi cu funcţionează.
Ancora este ca o poartă.
De obicei, este cu un singur sens, dar când călătorii mor, Liv va face o vrajă
şi magia ei, combinată cu cea a călătorilor, va deschide poarta.
Asta le va permite celor de dincolo să treacă prin mine, cum a făcut Markos.
- Dar tu ? Cu tine ce se întâmplă ? - Încetez să mai fiu ancoră.
- Da, dar cum treci ? - Jeremy, n-o să păţesc nimic.
Trebuie să închid. Ai grijă.
- Care este planul tău, mai exact ? - Planul meu este treaba mea.
La fel cum vraja este a ta, la care se pare că eşti jalnic.
- Ar trebui să fie deja pe drum. - Am întârziat, nu ? Greşeala mea.
Am văzut cum o vrăjitoare de 80 de ani a fost trasă în tărâmul de nicăieri.
A fost ciudat de distractiv.
- Stefan. - Nu chiar.
Bonnie, fă cunoştinţă cu călătorul care are biletul nostru de plecare,
deşi îl cunoşti drept un nemuritor antic, cu o nevoie disperată de un leac.
Dumnezeule ! Silas.
L-ai omorât pe tata.
Acum te voi ajuta să-ţi aduci prietenii la viaţă,
şi pe mine odată cu ei. Deci ce spui ?
Dăm totul uitării ?
- Unde naiba e Alaric ? - Nu ştiu.
Poate că şi-a găsit liniştea.
Dar, dacă a găsit-o, voi fi foarte supărată că mi-a luat-o înainte.
De ce nu ţi-ai găsit-o ? Dacă cineva şi-ar fi găsit pacea, ai fi fost tu.
Nu ştiu. Poate e ceva ce ar trebui să mai fac, ca să-mi câştig iertarea.
Bine. Să facem o înţelegere.
Dacă toate astea nu merg şi noi vom rămâne blocaţi aici, nu vom lăsa
ce li se întâmplă oamenilor acestora să ni se întâmple şi nouă.
- Ne vom găsi pacea împreună. - Un pact de pace în moarte ?
Îmi place.
Să mergem. Nu aş vrea să-ţi ratezi portiţa de întoarcere la viaţă înainte...
- ...de prima întâlnire cu Caroline. - Mai taci !
Mă simt de parcă aş învăţa aritmetică un sugar.
Îmi pare rău. Sunt un pic agitată că iniţiez o nenorocire pentru umanitate.
Sunt avansat la "nenorocire" ? Cât de biblic şi potrivit.
Voi ucide mulţi oameni, într-un mod mitic, când voi ieşi de aici.
Apropo, ce face dublura mea ?
E o crimă ca cineva atât de arătos să fie trist tot timpul ?
Învaţă-mă nenorocita aia de vrajă.
Ai găsit călătorul care ne va scăpa de aici ?
Da. Învăţ vraja chiar acum. V-aş face cunoştinţă, dar...
- Mulţumesc, indiferent cine ai fi. - Specimenul perfect de om...
- O babă morocănoasă. Un pic senilă. - Am înţeles.
Mă duc să-l sun pe Damon, să-i spun că suntem gata.
Să vorbim de ironia de a arunca în aer singurul local care ne-a angajat ?
Sunt sigur că fraţii Salvatore vor face o donaţie generoasă pentru a-l repara.
Da, dacă pot veni acasă.
Nimeni nu a spus că ucigându-i pe călători vom scăpa de anti-magie,
cu toate că Mystic Falls poate fi un loc oarecum decent în care să stai din nou.
Nu ar mai fi atacuri de vampiri, ritualuri de sânge ciudate...
În siguranţă, cum era odată.
Numai că nu aş putea să-mi invit prietena la mine.
Sunt lucruri mai rele decât să-ţi vizitezi prietena la colegiu în weekend.
Se numeşte normalitate.
Suntem aici.
Te-am avertizat că s-ar putea să nu te lase să vorbeşti.
Se pare că nu au o problemă cu mâncarea gratis.
Unde te duci ?
Evident, nu voi avea mare impact aici,
aşa că cred că-mi voi urma propriile ordine şi voi pleca.
Nu suntem nelegiuiţi, să ştii.
Ne-ar putea folosi cineva ca tine. Bea un pahar cu mine.
Lasă-mă să te conving că asta poate fi casa ta în continuare.
Casa mea e un loc în care fiica mea mă poate vizita. La revedere.
Te rog. Insist.
- Eşti bine ? - Operaţiunea Masacrul.
Presupunând că Donovan ştie diferenţa dintre conducta principală de apă şi gaz,
da, sunt bine.
Ascultă. Voiam să te scutesc de detaliile scabroase.
Dar m-am gândit că aş minţi, şi apoi întreaga idee că am salvat universul
va fi irelevantă, deoarece vei fi supărată. Deci, iată.
Proiectul Boom are nevoie de cineva care să declanşeze explozia.
Bine. Stai. Tu ?
Nu ! Damon, nu. Categoric, nu !
Mergi pe instinct, Damon. Lecţie învăţată.
Priveşte-mă, Damon...
Vezi un viitor cu mine ? Fiindcă eu doar asta văd.
Elena, am văzut asta din clipa în care mi-au căzut ochii pe tine.
Atunci nu te duce într-o misiune sinucigaşă.
Ascultă. Tehnic, este o misiune sinucigaşă doar pe jumătate,
deoarece vom aduce înapoi oameni din partea cealaltă, şi voi fi cu ei.
Şi dacă ceva nu merge bine ?
Bine. Nu vreau să reaprind lupte vechi,
dar asta e alegerea mea şi vreau să o respecţi.
- Asta a fost o lovitură sub centură. - Mă voi întoarce la tine.
Promit.
Îţi promit.
Totul e bine acolo ?
Suntem bine.
Dar Silas este un mentor mizerabil.
S-a întors.
E gata. Să-i dăm drumul !
Ajută-mă.
Dăm totul uitării.
Poţi face asta, Liv.
Bine. E şapte. Să mergem.
Haide, bunico.
Unde eşti ?
Nu te-am învăţat să nu-ţi zoreşti bătrânii ?
Ne mişcăm un pic mai încet.
- Am găsit o cale de ieşire. - Crezi că m-am născut ieri ?
Ştiu ce faci.
Nu poţi supravieţui tuturor acestor oameni care trec prin tine.
Şi chiar dacă ai putea, când totul se va termina,
vei fi încă ancora, şi când acest loc va dispărea...
- Ştiu ce vei spune. - Ba nu ştii.
Voiam să spun că a fost un privilegiu
să te văd devenind femeia minunată în care te-ai transformat.
Trebuie să treci prin mine când începe ritualul.
Nu.
Stau aici.
Bunico, nu poţi.
Acest loc va imploda şi îi va lua pe toţi cu el.
Nu pot veni, Bonnie.
Nu eşti singurul membru din această familie care ştie să facă un sacrificiu.
- Ce înseamnă asta ? - Înseamnă că o să-mi fie bine.
Am găsit pacea, deoarece m-am asigurat că o vei găsi pe a ta.
- Nu înţeleg. - Nu e problema ta.
Să ştii că am avut grijă de tine.
Te iubesc, Bonnie.
Să fii puternică.
Te iubesc.
Al treilea apel în cinci minute.
- Ce caut aici ? - Mă întrebam acelaşi lucru.
Ai evacuat oraşul, şi totuşi ai rămas să ne ţii prelegeri despre datoria civică ?
- Căpitanul se scufundă cu nava. - Sau pui la cale ceva.
Simţi miros de gaz ?
Cred că e o scurgere dinspre uşa de vizitare.
Către: Damon Sunt aici. Fă-o acum.
Şeriful Forbes: Sunt aici. Fă-o acum.
Ce naiba faci ?
Ai spus să-ţi respect alegerea, şi am făcut-o.
- Acum respect-o tu pe a mea. - Nu. Nu aşa merg lucrurile, Elena.
În clipa în care trecem acea frontieră, vei simţi totul.
Te vei îneca din nou şi te vei întoarce la noaptea în care ai murit ca om.
Ştiu în ce m-am băgat, Damon, şi am intrat până la capăt.
La ce te uiţi ? Porneşte.
Grăbeşte-te. Trebuie să murim cât încă mai suntem vampiri.
Nu.
Nu ! Haide !
Damon...
Ştiu.
Continuă.
- Ne reîntâlnim. - Putem face asta toată ziua, Bonnie.
Prietenii tăi mă ucid, şi eu mă întorc prin tine.
De-abia aştept un déja? vu.
- Bonnie ! - Elena !
A funcţionat ? Eşti...
Da.
- Damon a... - Chiar aici.
Bine. Când veţi trece prin mine, vă veţi trezi cu corpurile în cealaltă parte.
Va trebui să vă întoarceţi aici cât de repede puteţi.
Chiar ai purtat centura de siguranţă ?
Dumnezeule ! Alaric, eşti...
- Haide. Trebuie să mergem. - Dar Damon ? Trebuie să-l găsesc.
Nu. Trebuie să mergi acasă la fratele tău. Îl voi găsi eu pe Damon.
- Pot... - Acum, haide. Elena, pleacă de-aici.
- Du-te. - Bine.
Liz. Nu. Nu.
Haide.
Un sfat prietenesc. Când o să te alegi, în sfârşit, cu fata,
nu o arunca în aer.
- Mă bucur să te văd, amice. - Da.
Cred că o să-şi revină.
Bonnie !
E prea mult pentru ea ! Trebuie să începem acum !
- Nu. Mergem împreună. - Damon nu este încă aici.
Nu-mi pasă.
Liv.
Trebuie să te opreşti. Dacă vei continua, te va ucide.
Nu. Am promis că-i voi ajuta.
- Trebuie să treci ! - Cum rămâne cu restul ?
Nu trebuie să-mi spui de două ori.
Ne mai vedem, frumoaso !
- Tyler ? - Da. Eu sunt.
- Ce s-a întâmplat ? - M-am simţit diferit.
Ce vrei să spui ?
- Nu te vindeci. - Nu mai sunt hibrid.
Haideţi. Nu mai avem mult timp. Luaţi-mă de mână !
- Du-te ! - Nu !
Trebuie să te duci. Haide !
Nu-l găsesc pe Damon.
- Du-te, aştept eu aici. - Nu. Nu plec fără el !
- Locul ăsta se destramă. - Nu !
- Elena ! Slavă Domnului ! - Nu, Bonnie. De ce faci asta ?
- Nu pot pleca fără el. - Îl vom găsi.
Ce e ? Ce se întâmplă ? Cine lipseşte ? Unde e Stefan ?
Eşti bine ?
- Ce se întâmplă ? - Dumnezeule ! Bonnie ?
Nu. Nu. Nu.
- Stefan ! - Încercam să...
- Ce s-a întâmplat ? - Simte. Încercam să...
- Damon nu este încă acolo. - Asta nu se întâmplă.
E în regulă. Pot să fac asta.
Bonnie !
- Asta te omoară, nu ? - Încă mai pot rezista.
Trebuie. Treci.
- Trebuie să terminăm asta. - Nu încă !
Lexi ! Haide ! E rândul tău.
Fiecare persoană care trece te duce cu un pas mai aproape de moarte.
Ce prietenă aş fi, dacă tu mori înainte ca Stefan să-şi recupereze fratele ?
Nu mă vei lua.
- Bonnie ! - Slavă Domnului !
La naiba cu ei !
Nu te voi lăsa să mori pentru ei.
- Unde e Elena ? - A reuşit să treacă.
- Bine. - Haide.
Ia te uită !
Dumnezeule... Liv !
Bonnie, trebuie să-i găsim.
- Trebuie să începem din nou vraja. - Nu putem. A fost singura şansă.
Da, dar Damon este în partea cealaltă. Trebuie...
Elena !
Este prea târziu.
Nu. Nu.
Este aici.
Poţi să-ţi iei rămas bun.
I-am pierdut pe amândoi.
Doi oameni pe care îi cunosc de când lumea, nu mai sunt.
- Lexi ? - Nu a mai ieşit.
Nici Markos. Ştiu că nu este o coincidenţă.
A fost afacerea ei neterminată.
Şi Damon...
În sfârşit, avea tot ce şi-a dorit.
Era fericit.
Ar trebui să fie aici.
M-ai minţit.
Chiar dacă aş vrea să-mi cer scuze, nu m-ai putea auzi,
deci nu o s-o fac.
Te rog, nu mă lăsa.
Nu am de ales, iubito.
Eşti cel mai frumos lucru care mi s-a întâmplat, în 173 de ani pe pământ.
Faptul că pot muri ştiind că am fost iubit,
şi nu de oricine, ci de tine, Elena Gilbert,
este chintesenţa unei vieţi împlinite.
Nu putea fi mai bine de-atât.
Am ajuns la culme.
Te iubesc, Elena.
Te rog... Te rog, întoarce-te la mine.
Adio.
Întoarce-te la mine.
A fost totul o minciună.
Niciodată nu a fost o cale pentru mine să nu mai fiu ancoră.
Când partea cealaltă dispare, voi dispărea şi eu.
- Mi-ai spus că te poţi întoarce. - Dacă ţi-aş fi spus adevărul...
...ar fi schimbat ultimele noastre zile împreună,
şi nu am vrut asta.
- Eram fericiţi. - Deci nimic nu este adevărat ?
Bonnie... Nu te mişca ! Vin la tine.
Am murit, Jer.
Am murit cu o zi înainte de absolvire,
iar restul a fost un dar,
şi vreau să fiu recunoscătoare că nu am pierdut o clipă.
Deci...
- Ai grijă de Elena. - Nu ! Să nu îndrăzneşti să-mi închizi !
- Te iubesc. - Bonnie, să nu îndrăzneşti !
Linia principală de alimentare cu gaz e oprită, Jer. Jer !
Trebuie să ajung, Bonnie.
Nu mai este.
Bonnie !
- Ce se întâmplă ? - Bonnie !
Bonnie !
- Locul ăsta se prăbuşeşte, nu ? - Da.
Sunt sigură că sunt vreun milion de oameni cu care am prefera să fim acum.
Dar...
Cel mult vreo două mii.
Crezi că va durea ?
Nu ştiu. va durea ?