Viděli jste...
Poutníci se chystají jednat. Jejich vůdce Markos je tady.
Krev posledních dvou dvojníků dokáže zlomit kletbu čarodějek,
která nám brání najít si domov. Tu kletbu můžeme zlomit.
-Kde to sakra jsem? -Vítej zpátky, Juliane.
Ovládl jsi tělo hybrida.
Něco je tu špatně, Bonnie.
Ať udělali poutníci cokoli, ať se skrz dostal kdokoli,
čarodějky se toho bojí.
A co ty? Co nějaké pěkné holky?
Jedna tu vlastně byla. Jmenovala se Maggie.
V zajetí jsem strávil 70 let a její tvář mě držela nad vodou.
Nevěděl jsem, že je to tvoje Maggie.
Nepřestaneš, dokud Damona nezabiješ.
Moje pomsta bude sladká, až Damon zjistí, že jsi zabil jeho kámoše.
Damon si myslí, že Enzo odjel z města.
Musíme ho v tom utvrdit.
Vzbuď se, zlato.
Chyběl jsi mi.
Juliane? Jsi to pořád ty?
Jo, špatný sen.
Co jsi to říkala?
Nějaká ta zvrácenost mi nikdy nevadila, ale...
Markosovy rozkazy. Dal ti je, jakmile jsi usnul.
Jsi v těle hybrida. Nemůžeme riskovat, že by se probral.
A tvoje břišáky jsou plus.
-Ale ochranka navíc mínus. -Mario, vyrážíme.
Zdá se, že to bude muset počkat.
-Kam jedeme? -Do dalšího kempu,
který už bude, doufejme, tím posledním.
Markos je připraven provést to kouzlo.
-Zajme oba dvojníky. -Už dnes?
Jakmile odtud zmizíme. Brzy budeme mít domov.
A já budu moct mít skříň.
Radši dvě skříně, jednu na oblečení a druhou na boty.
Juliane? Juliane?
Zlato, co se děje?
Otevři oči.
Panebože, snad se ne...
Potřebuju pomoc! Pomozte někdo!
UPÍŘÍ DENÍKY V. 20. díl: Pod povrchem
To nepomáhá.
Nedaří se ti to už hodinu, zázračné dvojče,
tak si neumím představit, že by tohle mělo nepomáhat.
Damone, vím, že ti přátelé došli, ale nevím, zda je Luke náhrada.
Ten kluk není nejlepší v ničem, i s ohledem na vyhledávací kouzlo.
-Kde je tvoje sestra? -Už ji nebaví být téměř zavražděná.
Podívej, na této planetě dokážu najít kohokoli.
Jasně? S tvým přítelem Enzem je něco špatně. Nic nevidím.
S Enzem?
-Neodjel někam na mys Horn? -Vypnul svou lidskost.
Cestu k letišti by měla dláždit kupa mrtvol.
-Proč ho hledáš? -Božínku, já ti nevím, Stefane.
Upír bez lidskosti, který mě chce zabít za to, že jsem mu zabil holku.
Možná si najal čarodějku, aby Lukovy čáry máry blokovala.
-Je to možné? -Maskovací kouzlo?
-Asi jo. -Takže nechce být nalezen,
tak proč toho nenecháš?
Máme problém.
Markos proměnil Sloan v upírku, nechal ji vypít krev dvojníků
a po nějakých zaříkadlech se zase změnila v člověka.
-Vyléčil ji? -Vyléčil ji k smrti.
Krev ji zbavila upírství, ale nechala ji ve stavu před její proměnou.
-Byla mrtvá, chápu. -Takže to zabíjí upíry.
-Co to znamená pro čarodějky? -To je jedno. Počkej, pokračuj.
Mají pocit, že když se zbaví magie, tak zlomí nějakou kletbu.
Markos říkal, že se nemůžou usadit, aniž by došlo k zemětřesení,
ale když tu kletbu zlomí, můžou se usadit v Mystic Falls.
A dnes jdou po Eleně a mně.
-Právě teď. -No.
Markos měl v zemi živých jeden nebo dva dobré týdny.
-Kde je, abych ho mohl zabít? -Netuším.
-Když jsem utekl, opouštěli tábor. -Je tady náš přítel
Luke génius přes vyhledávací kouzla.
Poutníci jsou vždy v pohybu. Je nemožné je najít.
Stefana a Elenu najdou dřív, než my najdeme je.
A co to maskovací kouzlo, které vyhledávací blokuje?
Je na tebe dost jednoduché?
Když budou oba dvojníci na jednom místě, tak jo.
Skvělé, vyhni se té hrozné češtině a zjisti, jak najdeme Markose.
A jak to mám udělat?
Máš v sobě poutníka.
Asi jsem slepě věřil, že na to nějak přijdeš.
Ty a já a tvá bejvalka se mezitím vydáme na malý tajný výlet.
To zní skvěle.
Tohle je hrozný nápad.
Co chceš, abych řekl? Ne, Damone, bude trapné,
když my tři budeme zavření v chatě Carolinina táty,
protože jsem zabil tvého nej kámoše a Elena o tom musí mlčet?
Měli jsme mu to říct.
Podívej, nemyslím si, že by to zvládl.
Protože je Enzo mrtvý, nebo protože jsi ho zabil?
Ani jedno, obojí, já nevím, ale ať tak či onak...
Dobré zprávy!
Nikdo nás nemusí zvát dovnitř,
což je dost smutné, když se nad tím zamyslíte.
-Ruším vás? -Ne, ne. Právě jsme...
Vybalovali. Vybalovali jsme.
Tady máš.
Dobře.
Kde je Damon teď?
-Pomáhá Lukovi. -To, nebo se mi vyhýbá?
Myslíš, že s tebou nechce být?
Technicky vzato řekl:
"Nechci slyšet tvůj hlas, nechci vidět tvou tvář."
Protože je to pro něj moc těžké.
Kdo myslíš, že tě včera odnesl domů?
-Vážně? -Jo, hezky tě uložil do postele.
To byly extrémní okolnosti. Enzo mě málem zabil.
Nejspíš ti i přečetl pohádku na dobrou noc.
Přestaň s tím. Ze všech lidí, které znám, umíš pomáhat nejmíň.
Na dvojníky s terčem na zádech to berete docela s humorem.
Jo, však to znáš,
kmen dávných čarodějek z nás chce vysát krev
a zničit nadpřirozené bytosti? Zažil jsem i horší věci.
Myslel jsem si, že to bude příjemnější pocit.
Útulné.
Jo, Caroline mě sem vzala ještě před rozchodem jejích rodičů.
Její táta vyprávěl dobré duchařské historky.
Doufám, že duch toho blbce není pořád ještě někde kolem.
-Měj k mrtvým trochu úcty. -Respektuju to, že je mrtvý.
To nestačí?
Mám se ti vyhýbat.
-Pořád to chceš? -Ano.
Ne.
Já nevím.
Luke provedl maskovací kouzlo. Jsou tu Stefan a Caroline, bude to dobrý.
-Ale pokud nesneseš... -Vyhazuješ mě?
Ano. Ne. Já nevím.
Vážně mě mrzí, že po tobě Enzo šel. Byla to moje chyba. Ublížil jsem mu.
-O nic nejde. -To tedy jde. Málem tě zabil, Eleno.
Takže ten jeho zadek najdu, vtluču do něj trochu rozumu
a donutím ho, aby se ti osobně omluvil, ano?
-Co? -Ne, nic.
Vzpomněla jsem si, že mě Stefan požádal, abych s ním zašla pro dřevo,
takže se hned vrátím.
Co?
Co uděláme s druhou stranou, která i s tebou upadá v zapomnění?
Kolej máme celý víkend pro sebe a ty řešíš, co uděláme?
Víkend bych si užil víc, kdybych věděl, že nebude poslední.
Řekla jsem ti, že Liv pracuje na kouzle, které mě tu udrží.
-Další tajné klučičí setkání? -Žádná další tajemství, pamatuješ?
Tyler se vrátil.
Měli bychom tam jít. Jen si vezmu svoje věci.
Prosím.
Řekni mi něco víc o tom kouzle, které tvoje kamarádka Liv připravuje?
Vím, že bych neměla lhát.
Zaslouží si pravdu, Bonnie. Nezlepšuje se to tady.
Lidé odtud neustále kamsi mizí.
A až druhá strana zanikne, tak zanikneš spolu s ní.
Vím, že mu to musím říct. Jen s ním potřebuju pár dní navíc...
Jak jsi to udělala?
Jak jsi s ní pohnula? Z druhé strany s ničím hýbat nemůžeš.
-Není to možné. -To se ti snažím říct.
Druhá strana se rozpadá. Řekni mu to. Brzy.
Falešná naděje nechrání jeho,
chrání tebe.
-Lhala jsem mu do očí. -Jo, já vím.
Ale víš ty co? Pomysli na to, kdy on lhal tobě.
A jste si kvit.
Jsem rád, že je pro vás moje smrt tak zábavná.
Mrzí mě, že si tím musíš procházet.
Tebe to mrzí? Jsem rád, že jsme si ujasnili priority.
Vím, že to děláme pro Damona, ale i tak je to na nic.
Eleno, přesně tohle Enzo chtěl. Chtěl, abych měl krev na svých rukou,
a já mu odmítám dopřát uspokojení z toho, že bych cítil vinu.
A myslíš si, že na to Damon jen tak zapomene a přejde to?
V minulosti už to udělal.
No tak, jdeme.
Tak to je zajímavý vývoj.
-Hele, vyžírko. To není pro tebe. -Přemýšlím.
Hej.
-Oblast 51. -Přestaň.
Atentát na J. F. K. Co to sakra je?
Ničíš celou hru.
-Jakou hru? -Šarády.
Tématem jsou tajemství, o kterých si lidé myslí, že jim projdou.
Meryl Streepová, rád bych věděl, jak budeme předvádět Watergate.
-Tým Stelena na něco přijde. -Za A, naznačuješ, že budu s tebou.
Za B, právě jsi použila ten svůj odsuzovací tón.
Co mi nedochází?
Asi o nic nejde.
Mluv.
Nemyslíš si, že Stefan a Elena byli trochu... Však víš?
-Ne, zřejmě nevím. -Tajnůstkářští?
Přistihla jsem je, jak si ráno u auta něco šuškali a šeptali,
a teď spolu jdou do kůlny pro dříví,
což je evidentně činnost na 20 minut.
Teď, když ses o tom zmínila,
Elena byla dost vyhýbavá, když jsem zmínil Enza.
Ne, ne. Nemluvím o Enzovi. Mluvím o Stefanovi a Eleně.
-Kolik jsi toho vypila? -No tak.
Je sama a vy dva teď spolu nejste.
-Koktejly. Dobré rozhodnutí. -Rozdělám oheň.
Pomůžu ti.
A hry mohou začít.
Když jsme si naplánovali romantický den,
nepředstavovala jsem si mě, tebe a další dva kluky.
Věř mi, ani já ne.
Půlka z šalamounku, půlka z železníku. Nejhloupější nápad,
-který vás dva kdy napadl. -Já nic. To celé je Tyův nápad.
Tohle by mělo vydržet.
-Tak jdeme na to. -Ne, že by mi vadilo být tu jediná,
ale na tohle se dívat nebudu.
Jdu nahoru.
Tyi, jakmile se v tobě objeví, tak netušíme, kdy se zase vrátíš.
Uvnitř mě je nějaký šílenec. Ukradl mi život.
Jen Bůh ví, co se mnou chce dělat, takže pokud nemáte lepší nápady,
tak to uděláme.
Dobře, jdeme na to.
-Kdo jste? Kde to jsem? -Kde je Markos?
Jdi k čertu.
Abych ti odpověděl, jsem Matt, a ty, Juliane, jsi uvnitř mého kámoše,
takže ve tvém vlastním osobním pekle.
Mario, Julian je tvůj manžel.
Jak to, že sis neuvědomila, že to tělo neovládá on?
Byl v něm jen pár hodin.
Nikdy jsem neviděla hostitele probudit se tak rychle.
Stejně tak jsi nikdy neviděla hybrida! Najdi ho!
A ukotvi ho v něm natrvalo.
A co se týče vás ostatních,
všichni jen chodíte, a přitom byste měli zaříkávat.
Najděte mi ty dvojníky!
Dobře. Mysli, uvažuj.
Mozek. Nevím.
-Lebka! Lebka, lebka. -Ano.
Dobře, končetina. Kloub. Kost.
Kost, kost. Lebka a kosti.
-Jo. -Lebka a kosti, mám to.
5-0, 5-0.
5-zip.
Dobře, zahrajeme si hru "Ještě nikdy jsem..." Co vy na to?
-Nemyslím, že jsem dost opilá. -Ale no tak, bude to sranda.
-No tak, bude sranda. -Začnu.
-Ještě nikdy jsem nezemřela. -Tak na to se napiju.
-Na zdraví. -Tak jo.
Ještě nikdy jsem nebyl posedlý mým zlým dvojníkem.
Podlé.
Ještě nikdy mě neoblbla zlá dvojnice,
zatímco předstírala, že je já.
-Tak to byla podpásovka. -Tvrdé, ale férové.
Ještě nikdy jsem nepolíbila žádného bratra Salvatora.
Dnes.
-Tak napiješ se, nebo... -Naznačuješ tím snad něco?
Dám si další rundu.
-Dá si někdo... -Nelhal jsem o tom, kde je Enzo.
-Dobře, co se děje? -Zřejmě nic.
Protože nikdo nepije.
Pravidla hry snad znáš, že, bratře?
-Pokud je to lež, tak se musíš napít. -Ne, já pravidlům rozumím.
Začalo to být divné.
Oficiálně jsem na kaši, tak se dojdu připravit do postele.
Mně by se další runda fakt šikla.
Vyhýbáme se, že?
Nic, co by nespravila horká koupel.
Vina odteče spolu s vodou.
Damone!
Eleno!
Pojď sem, no tak. Co se stalo?
-Někdo tu byl. -Kdo?
Nevím, nikoho jsem neviděla,
ale cítila jsem, jak mě někdo tlačí pod vodu.
Dobře, dával bych to za vinu duchovi Billa Forbese, ale nejsi jeho typ.
A navíc, proč by se na tebe zaměřoval duch?
Hej.
Eleno.
-Damone. -Co? Hej?
A máme toho mnohem víc.
-Kde je Markos? -Co je ti po tom?
Chce zabít mou sestru. Chci ho zastavit.
Jsi blázen.
Markos zničil jedinou zbraň proti poutníkům jako jsem já.
A ty v žádném případě svého kámoše nezabiješ.
Máš pravdu, zabít tě nechci, ale své odpovědi z tebe dostat chci.
Kde je Markos?
Dost! Nemůžu vám říct, kde je, protože to nevím.
-Ale můžu vám říct, kde je moje tělo. -Co je nám po tom?
Protože Markos nemá problémy rád.
A to, že váš kámoš utekl z tábora, znamená, že je Markosův problém.
-No a? -Jak znám Markose,
tak se pokusí Tylera zbavit nadobro tím, že se tohle tělo stane mým.
Navždy.
Stefane. Připomeň mi, proč jsem tu párty pod rouškou kouzla odmítla?
Zase tak relaxační útěk to není.
Situace na druhé straně se neustále zhoršuje?
-Proč? -Protože něco zaútočilo na Elenu.
Je možné, aby někdo z druhé strany fyzicky ovlivnil naši stranu?
Vlastně jo.
Babička dneska převrhla lampu přímo z mého stolku.
Pochybuju, že je to snadné, ale pokud je někdo rozrušený...
-Enzo. -Enzo je mrtvý?
Jo, já...
Zabil jsem ho.
Moje schopnost dedukce stojí za starou belu.
-Proč jsi něco neřekl? -Protože je to složité.
Vstup do složitosti. Enzo je mrtvý, ty jsi ho zabil. Elena mi to řekla.
-Takže jsi to taky nevěděl? -Ne.
-A jejich tajemství se vážně týkalo Enza. -Jop.
Myslíte, že bychom si o tom mohli promluvit někdy jindy?
Ale jistě, bratře. Až se ti to bude hodit.
Druhá strana se rozpadá a myslím, že Enzo si s námi může zahrávat.
Enzo? Jsi tady?
-To bych si nenechal ujít. -Koukej toho nechat.
Nedává to žádný smysl.
Kdyby chtěl Enzo Elenu zabít, tak by utopení stejně nefungovalo.
Chytrá holka. Chápu, proč ji máš tolik rád.
-Třeba nás chce jen vystrašit. -Přihořívá.
No tak. Už skoro hoří. Co má Enzo za lubem?
Elenou chtěl jen odvést naši pozornost.
Přišel na to, jak nás všechny zabije jednou ranou.
Zmínil jsem se už, že jsi mi chyběl?
A sakra.
-Kde je Luke? -Kdo ví?
Radši bychom ho měli najít dřív, než poutníci najdou nás.
Dost!
Našel jsem je.
-Lukeu! -Lukeu! Kde jsi?
Třeba Luke...
-Jsi naštvaná. -Nejsem naštvaná, jen hledám Lukea.
Toho Lukea, který měl chránit tebe a Stefana.
Lukea, který zmizel, protože jste se Stefanem lhali o tom, kde je Enzo.
Teď vás poutníci můžou najít, provést to kouzlo a všechny zabít.
-Kdyby to Damon zjistil... -Ruplo by mu v bedně?
Že by pozabíjel spoustu nevinných lidí? Jo, to chápu.
Na druhou stranu, já nejsem Damon,
takže to, že jsi mi lhala, nedává moc smysl.
Jenom jsem tě nechtěla stavět do blbé pozice.
Vůbec to nebylo blbé, když jsem vás dva obvinila,
že to spolu zase táhnete.
Vlastně jo, to blbé bylo. Kde se to v tobě vzalo?
Nemám ponětí.
-A už tě to přešlo? -Jo.
Fajn. Teď pojďme najít Lukea.
-Musíš vědět, proč jsem ti lhal. -Ne, nemusím.
-Damone, no tak. -Přejděme k věci, Stefane.
Nemám náladu tlachat o tom, jak jsme rozdílní.
Jo, štve mě, že jsi zabil Enza. A ještě víc to, že jste mi lhali.
Víš co, Stefane? Kdybych byl tebou, udělal bych to taky, ale už dávno.
-Fakt, že ti to trvalo tak dlouho... -Byl to tvůj přítel.
Ano, Stefane, byl to můj přítel.
A proto jsem měl především já poznat, že je mrtvý.
Pojďme najít toho debilního čaroděje.
Jasně, že děsiví poutníci schovávají svoje těla v děsivých jeskyních.
Zkus o nich přemýšlet jako o romanticích a jeskyních,
protože v podstatě jsme pořád na našem víkendovém rande.
Jasně.
Panebože.
Všichni tihle poutníci se usídlili uvnitř lidí v Mystic Falls?
Beru to zpátky. Tohle je děsivé.
-Co sis myslel, že udělám? -O čem to mluvíš?
Až přijdu na to, že je Enzo mrtvý? Že budu běsnit.
Povraždím pár nevinných? Zahraju si bowling s lidskou hlavou?
Že mě budeš nenávidět.
Myslel jsem, že mě budeš nenávidět.
Slyšíš to?
Jo, pojď.
-Skoro nedýchá. -Proč by ho Enzo nechával tady?
Nevím.
Cítíš to?
Vezmi ho, pojďme.
Pěkná sprosťárna, Enzo.
-Kéž by to nebylo nevyhnutelné. -Teď na mě jdeš s "já ti to říkal"?
Tohle nepřestane, Stefane. Já mu zabil holku a ty jsi zabil jeho.
Má pravdu. Mám rád poetickou spravedlnost.
Damon Salvatore se svým vraždícím bratrem zemřou ohnivou smrtí.
Posloucháš mě, Enzo?
To je ano, nebo ne? Protože já tě můžu přivést zpátky.
Bonnie se vrátila, Markos se vrátil. Najdu řešení.
Ale tohle musí přestat.
Proč asi dokážeš všechny tyhle věci, co?
Druhá strana se rozpadá, Enzo,
takže mi buď můžeš pomoct, nebo můžeš přestat existovat.
Je to na tobě.
Padej, Stefane. Odveď odtud Luka.
Jen on může tebe a Elenu skrýt.
Stefane!
Zmiz!
No tak.
Běž.
Ne, že mě zase zklameš.
-Víš, že má Julian vytetovaného orla? -Tak to říkal.
Jsem si jistý, že tohle je holubička.
Nebo fakt roztomilý orel. Hledáme dál.
Hele, omlouvám se. Tohle je nejhorší rande všech dob.
Jsme spolu.
V jeskyni s poutníky v bezvědomí, chtějí ovládnout naše město,
-ale mohlo by to být horší, ne? -Přesně. Mohlo by.
Jeremy? Jeremy!
Možná je to lovec, ale divila by ses,
jak je snadné zneprůchodnit mu dýchací cesty.
Prosím, přestaňte!
Přestaňte!
Jeremy! Jeremy!
Přestaňte!
-Je ti dobře? -S Liv jsme vás měli zabít.
Jo, ale neudělali jste to a... sice nechápu proč, ale děkuju.
Řekněme, že moje rodina je pěkně zmrvená,
soucitu se moc nedočkáš.
Vy jste jiní. Kryjete si záda.
Pořád potřebujeme, abys nás chránil, tak co kdyby sis sbalil věci,
-abychom odtud mohli vypadnout? -Jo.
-Enzo to asi sežral. -Sežral co?
Že ho přivedeš zpátky. Jak to máš v plánu udělat?
Markos si našel cestu zpátky. Není to nemožné,
pokud teda nechceš, aby nás po zbytek věčnosti terorizoval.
Nijak zvlášť.
Podívej, vím, že...
Musel jsem to udělat, za Enza.
To je naposledy, co mě o tom slyšíš mluvit.
Damone.
-Jak to, že jste ztratili to tělo? -Ty/on jste měli pravdu.
Poutníci ho chtěli.
Ale my ho najdeme. Jenom musíme zjistit, kam šli.
Počkat. K čemu jim je jeho tělo?
Lidi, mluvte se mnou. Proč si ho vzali?
Co tady dělají? Tohle je náš domov. Nemůžou nám ho sebrat.
Neseberou. Zařídil jsem to, přísahám.
Tyi!
Něco vidím.
-Tohle tělo je neuvěřitelné. -Nezvykej si na něj.
-Tylere, mluv s námi. -Nevím, co se to děje.
Je to jako kdybych sledoval jeho život.
Bože!
Provádějí kouzlo, aby v něm byl Julian natrvalo.
Zastavte to. Zastavte to!
Tylere.
Moje tělo jste nenašli, co?
Nikdy v životě...
-se mě duch nepokoušel upálit zaživa. -Napij se.
Pojď, auto je naložené. Musíme odtud zmizet.
Jsme kámoši, že jo?
Říkáme si všechno, můžeme si věřit.
Caroline, nejde o to, že bych ti nevěřil.
Ne, jenom víc věříš Eleně. Chápu to, samozřejmě, že to tak je.
Stejně je na houby nic nevědět, víš?
Jestli se budeš cítit líp, tak tobě jsem řekl věci, které jí ne.
-Třeba co? -Třeba to, že máš na tváři špínu.
A možná jsem nechtěl, abys věděla, že jsem Enza zabil.
-Proč? -Protože tě znám a vím,
že to mezi vámi nějak divně jiskřilo.
Ale prosím tě! Ty ses pomátl.
Nechtěl jsem, aby sis o mně myslela něco špatného.
Sejdeme se u auta, až tady skončíš.
-Ahoj. -Ahoj, odjíždíme. Sbal si věci.
Jo, jenom jsem se přišla podívat, jak se ti vede.
Pospíchám a ty bys měla taky. Poutníci nás dokážou najít.
To je všechno? Nebudeme o tom mluvit?
O čem chceš mluvit?
-Je mi líto, že jsem ti lhala. -Je mi jedno, že jsi mi lhala. Fakt.
Tak teď jsem zmatená. Proč jsi takový?
Protože jsi měla pravdu, Eleno.
Chtěla jsi mě ochránit, aby mi neruplo v bedně,
protože kdyby mi ruplo v bedně, dokázalo by to, že nemáme být spolu.
Ale mně v bedně neruplo.
Navzdory tomu, že každý nerv v mém těle chtěl něco rozbít,
ublížit, dělat hrozné věci ze správných pohnutek,
tak se držím, jak nejlíp dokážu.
Kvůli tobě.
-Ale pořád jsi na mě naštvaný? -Jistěže jsem na tebe pořád naštvaný.
Protože když jsem s tebou, tak z toho šílím.
A když s tebou nejsem, taky z toho šílím.
Tak teď jsem ještě zmatenější.
Za co to bylo?
Protože jsem měl fakt posraný den...
A potřeboval jsem to.
UPÍŘÍ DENÍKY
České titulky Michaela Křížová Iyuno-SDI Group 2022 e pořád naštvaný.