Viděli jste...
Nehodíme se k sobě a nikdy se nedostaneme tam, kam musíme.
Skončíme zase přesně tady, kde jsme začali.
Poutníci mají schopnost dostat se do těla někoho jiného.
Jsi lovec. To z tebe dělá jediného člověka, kterému můžu věřit.
Ochráníte Elenu a já vám pomůžu poutníky zastavit.
-Budu potřebovat pomoc. -Poutníci chystají něco velkého.
Jsou v pohybu. Příští zastávka: Mystic Falls.
Ztratila jsi něco?
Ano, obzvlášť osobní stránku z mého deníku.
Ty svůj deník cenzuruješ? Jsem si jistý, že to je proti pravidlům.
A já jsem si jistá, že nejsi deníková policie.
Věř mi, je to vážně zlé.
Tak teď mě to oficiálně zajímá.
A já si oficiálně nedělám srandu.
Děkuju ti.
-Já jsem Elena. -Já Stefan.
Jsi v pořádku?
Jo, jen...
... jsem měla vážně šílený sen.
UPÍŘÍ DENÍKY V. 18. díl: Místní zlo
Rozešli jste se. To chápu.
Pak jste se spolu vyspali. To nebylo chytré, ale chápu to.
A teď začínám trochu tápat.
Šel jsi na rodičovské schůzky?
Jeremy měl problémy ve škole.
Jasně. Pak jsi dostal kopačky. Nabídl jsi jí odvoz zpátky do školy
a ona řekla, že ti nemůže být nablízku. Jsem z toho zmatený.
-Neumím si to představit. -Jsem v pohodě.
-Jen máme chvíli pauzu. -Jo, samozřejmě. Fáze přátel.
Kdy ji ty, její přítel, sleduješ, jak na tebe pomalu zapomíná,
najde si nového přítele, možná nějakého gentlemana z bratrstva.
Chance nebo Brocka.
Ví tvoje záhadně zmizelá přítelkyně, jak strašně nesnesitelný jsi?
Možná proto jsi ji ještě nenašel.
Nechce, abys ji našel.
Nenašel jsem ji proto, že poutníci, má jediná stopa,
se rozhodli si zahrát vtipnou hru na spontánní hoření dřív,
než splnili svůj slib.
Jo. A proto mě tu teď otravuješ.
Mohli bychom jít zabíjet,
ale právě tohle tě asi do téhle situace dostalo.
Moje máma tu ještě není.
-Dojdu nám pro kafe. -Jistě.
-Tady máš. -Budu je potřebovat.
-Jsem taková nešika. -Tobě se ten film nelíbil, co?
Ne, ne že by se mi nelíbil.
Spíš jsem nedávala moc pozor.
-Nechtěl bys někdy zajít na večeři... -Někdy bychom si to měli zopakovat...
Jo.
-Jistě. -Dobře.
Promiň, to je můj táta,
čeká na mě.
To je tak trapné.
Na tu večeři se vážně těším.
Já taky.
-Dobrou noc. -Dobrou.
Máma tu bude za pět minut. Eleno?
Haló? Eleno?
Jak jsem se sem dostala? Právě jsem stála mezi dveřmi.
Došla jsi sem.
Počkej, měla jsi takový ten sen? Přímo teď?
Nepřipadalo mi to jako sen. Přišlo mi to skutečné, jako bych tam byla.
To je divné.
Caroline, jestli se do jazyka kousneš ještě trochu, tak si ho prokousneš.
Řekni to.
Základní psychologie. Vlastně je to ještě jednodušší.
Damonovi jsi řekla, že už se s ním neuvidíš, a zdá se ti o Stefanovi?
Nejde jen o Stefana, ano? Moji rodiče byli stále naživu.
Byl to úplně jiný život.
-Stefane, ahoj. -Ahoj.
-Je všechno v pořádku? -Víš, jak někdy myslíš, že blázníš,
a pak mi zavoláš a já ti řeknu, že šílená nejsi?
-I když většinu času jsem. -Potřebuju, abys mi to taky řekla.
Nic neslibuju.
Šel jsem k autu a uprostřed ulice mě málem nějaké srazilo,
protože jsem měl vizi o Eleně.
Beru to zpátky. Vůbec nejsi šílený.
Něco se děje.
Ahoj, tady Jeremy. Nechte mi vzkaz.
Ahoj, Jeremy. To jsem já.
Bonnie Bennettová, tvoje přítelkyně, kdybys to potřeboval připomenout,
což budu ráda dělat, dokud mi nezavoláš.
Zavolej mi.
Ahoj, babi.
Slyšela jsem, že se na tobě poutníci včera večer pěkně vyřádili.
To jsi četla v nějakém oběžníku na druhé straně?
-Babi, nevypadáš dobře. -Něco se tu děje, Bonnie.
Některé čarodějky si myslí, že se tě poutníci snažili přemoct,
aby se někdo mohl dostat zpátky.
-Jako do našeho světa? -Ať je to kdokoli, tak se nám skrývá
a teď je to tu...
To bylo děsivé.
-Co se to tu děje? -Nevím.
Ale ať udělali poutníci cokoli a ať se skrz dostal kdokoli,
čarodějky se toho bojí.
Poutníci jsou tady a vaším úkolem je se jich zbavit.
Ale než svou důvěru propůjčím třem loutkám,
tak se musím ujistit, že v nikom z vás není poutník.
Chceš, abychom se bodli?
Jen tahle dýka je z vás dostane.
-Takže chceš, abychom se bodli. -Udělejte to, ať můžeme začít.
Říká lovec, který je vůči nim imunní.
-Já to udělám. -A hybrid, který se léčí.
Máš magický prsten, který tě dokáže oživit. Přestaň si stěžovat.
Rameno. Tam by to moc bolet nemělo. Ne moc hluboko.
Můžu pomoct, kdybys...
Tolik testosteronu a tak málo neuronů.
Dobře, všichni jsme čistí. Nechceš nám říct, co přesně tady děláme?
To je snadné, to samé musíte udělat stovce dalších lidí.
Podívejte, pravda je taková,
že můj coven sleduje poutníky už tisíce let.
Jsou neustále v pohybu, ale několikrát v historii se stalo,
že se někde všichni shromáždili.
Děsivé je, že si toho nikdo nikdy nevšiml,
protože ovládli úplně celá města,
člověka po člověku.
Myslíme, že totéž dělají i v Mystic Falls.
Chceš zase prohrát, nebo přejdeme do druhé fáze Damona bez Eleny?
Zmiňování jejího jména podkopává můj úmysl na ni zapomenout.
Zmiňování koho? Eleny.
To je jedno.
My o vlku.
-Ahoj, neozvala se ti moje máma? -Ne, proč?
Měla se tu se mnou sejít a teď mi neodepisuje.
Když ji uvidíš, řekni jí, že mi do toho něco vlezlo.
-Jo, samozřejmě. -Dobře, díky.
Damon jedna, pokušení nula.
Pokušení jedna, Enzo... Ahoj, krásko.
Mohl bys Damonovi říct, že se mezi Elenou a Stefanem něco děje?
Co?
Víš, jak jsme se všichni smáli při pomyšlení,
že vesmír k sobě nějak přitahuje Stefana a Elenu?
-Jo. -Děje se to.
-Co se děje? -Teď, když je Stefanův dvojník...
-Tom? -Tom, ano.
Teď, když je Tom mrtvý, jsou Stefan s Elenou posledním párem dvojníků,
což může vysvětlovat, proč mají Stefan a Elena najednou ty vize,
jeden o druhém.
Počkej, jak vize?
Víš, co ti neříká. Někdo tu má erotické sny.
-Nejsou to erotické sny. -Jo, spíš jen romantické.
To nemusím vědět. Kde je Stefan?
Šel do tábora poutníků zjistit, jestli mu někdo řekne, co se děje.
-Jo, s tím přeju hodně štěstí. -Jinou stopu nemáme.
Podívejte, víme jen to, že Tom je mrtvý,
že se poutníci hromadně zasebevraždili, a že Stefan a Elena,
kteří už spolu nejsou, mají jeden o druhém živé sny.
Najdi čarodějku a dostaň ji sem. Zjistíme, co se děje.
-Bonnie. -Překvapení.
Vlastně ani ne. Máš vzkaz v hlasovce a zprávu.
Jo, já vím, omlouvám se. Měl jsem napilno se stěhováním.
Jasně. Všechny tvoje věci.
To je jedno, potřebuju pomoc. Na druhé straně se něco děje.
Co tím myslíš?
Moje babička říká, že se čarodějky obávají, že se někdo dostal ven,
-a protože vidíš duchy... -Jeremy, no tak. Zpátky do práce.
Je tu Liv? Děláš si ze mě srandu?
Není to, jak to vypadá. Jeremy si mě najal, abych mu pomohla s matikou.
Jasně. Předtím nebo potom, co jsi mi lhala a chtěla zabít jeho sestru?
Řekni mi, co se děje.
Nemůžu, omlouvám se.
Postarali jsme se o to. Musíš mi věřit, ano?
Říkal jsem ti, že nechci žádná tajemství.
Nic osobního, Jere.
Ale špehovat poutníky si žádá, aby nevěděli, že je špehujeme.
Svoje pravidlo už jsem jednou porušila, u Matta a Tylera.
-Znovu už to neudělám. -Kde teď jsi?
Kontroluju šerifku, ale není tady.
Vím, že asi o nic nejde, ale kdybych chtěl ovládnout město...
Tak začnu od jeho představitelů. Neudělej hlouposti, dokud nepřijedu.
To ani nemůžu, dokud nepřivezeš dýku na poutníky, tak si pospěš.
Dýku na poutníky?
-Šerifko, zdravím. -S kým jsi to mluvil?
S Caroline.
Prý jste se neobjevila na obědě, tak se jdu za vámi podívat.
-Zmínil jsi dýku na poutníky. -Vážně? Možná jste se přeslechla.
Nepřeslechla.
-Matte? Co tady děláš? -Jsem mrtvý, Bon,
ale šerifka má potíže.
-Cože? -Řekni to Jeremymu. Bude vědět.
Dělám ti to vážně nerad, Bon.
Vidíš mě?
Jsi čaroděj?
Tak jak to?
Všechno je tu tak nějak špatně, drahouši,
ale musím říct, že je fajn, že mě někdo vidí.
Neříkej mi, že si na mě nevzpomínáš.
Kol, původní upír,
zbytečně zavražděn Jeremym Gilbertem.
Jo, vím, kdo jsi.
Já myslel, že druhá strana existuje, abyste tu mohli být osamoceni.
Jak to, že tě vidím?
V ráji zřejmě nastaly problémy.
Čarodějky si špitají, že se odtud někdo dostal ven,
a teď se to tu začíná hroutit.
Ne, že by se tě to týkalo. Jsi tu jen na dovolené,
což znamená, že se vrátíš zpět.
-Vicki. -Nikdy jsem o ní neslyšel.
Je to moje sestra.
Je tady. Když vidím tebe, tak můžu vidět i ji.
-Měly jste přivést čarodějku. -Říkaly jsme, že jí zavoláme.
Neřekly jsme, že ji nabereme.
Tak kde je Damon?
-Ahoj. -Ahoj.
-Kdo si dá skleničku v knihovně? -Ano, prosím.
Aspoň nejsou nápadní.
-Máš kulečník. -Jo.
Říkal jsem si, že u kulečníku můžu vybíjet energii, kterou teď mám.
Jo, dneska jsem byla běhat,
-15 kilometrů. Uběhla bych i třicet. -Jo.
Tohle je špatné. Povídají si o blbostech.
-Měli bychom něco udělat. -Nebo bychom mohli zůstat
a bavit se, zatímco odolávají touze servat ze sebe oblečení.
-Skleničku? -To asi není nejlepší nápad.
-Zábrany a tak. -To bych nechtěl.
Můžeme toho nechat?
Vždyť nic neděláme. Myslím, že je to součást problému.
Stojíš tu oblečená,
jen tu stojíš a nic neděláš.
Je to strojené, trapné a nevím, jak se mám chovat.
Nemůžeme být kamarádi a dělat něco, co dělají kamarádi?
Právě použila to K-slovo. Chudák.
Myslela jsem, že kamarádi už jsou.
Jsou, ale nikdo to až doteď neřekl nahlas.
A na tom záleží proč?
Protože dokud to někdo neřekne, tak je tu pořád naděje
a naděje...
Naděje tě může donutit udělat celou škálu nepředstavitelných věcí.
Myslíš Maggie?
Co se vlastně stalo?
Poutníci mi zapomněli říct, kde je,
než se všichni zapálili.
Moje stopa se doslova rozplynula v kouři.
Jo, ale bez urážky,
i kdyby ještě žila, nebyla by vážně hodně stará?
V zajetí jsem strávil 70 let a k její tváři jsem se vracel s vědomím,
že se odtamtud jednoho dne dostanu a zase ji uvidím.
Nechci s ní chodit, Caroline. Chci jí jen poděkovat.
Takže...
-Máš erotické sny o mém bratrovi. -Dobře, jo...
Téma se dá určitě změnit i takhle.
-Myslel jsem, že přeskočím rovnou k té nepříjemné části.
Podívej, nevím,
co ty vize znamenají, Damone.
Jsou to jen útržky Stefana a mě, jak žijeme v alternativní realitě.
Budu toho litovat, ale...
nejsou jen tak náhodou Elena a Stefan ze snu
opravdu, ale opravdu šťastní?
Jasně.
Jako tvůj kamarád ti řeknu to, co je jasné.
To proroctví tvrdí, že je vám souzeno být spolu.
Máte být spolu.
Žádné Bible nepotřebujeme, díky.
-Jsem Luke Parker, Livino dvojče. -Liv má dvojče?
Je možné, aby tu někdo neexistoval dvakrát?
-Kde je Liv? -Má práci.
Pojď dál.
Zdravím, šerifko.
Ahoj, Tylere.
-Vyhýbáš se potížím? -Jo. Vždyť mě znáte.
To je pravda, i na hybridy se ale vztahuje zákon,
tak mi udělej laskavost. Drž to popíjení v Grilu pod pokličkou.
-Je to špatné pro obchod. -Jasně. Provedu.
-Už musím běžet. -Máma vás pozdravuje.
Že ji taky zdravím, jo?
Jste v pořádku. Teď už jste v bezpečí.
Jak myslíš to, že těm jejich vizím nejde zabránit?
Naše magie takhle nefunguje. Nejsme větší než vesmír.
-Tak proč jsi v mém domě? -Potřebujeme vaši pomoc.
Myslíme si, že poutníci se chystají jednat.
-Jejich vůdce Markos je tady. -Odkud přišel? Z čarodějného tábora?
Z druhé strany. Byl mrtvý celá staletí a myslíme,
-že to obětování mu umožnilo útěk. -Perfektní.
Starý mrtvý chlápek s ďábelským plánem.
Teď už si tu skleničku dám.
Zrovna volal Stefan. Říkal, že to vrakoviště je úplně vyklizené.
A nech mě hádat, čarodějové neví, kde Markos je.
Říkali jste, že ty vize se snaží Elenu a Stefana přitáhnout k sobě.
Kvůli naší krvi dvojníků.
Poutníci ji potřebují kvůli nějakému proroctví.
A když vaši krev potřebují poutníci,
nedává smysl, že se přitahujete, ale taky...
To táhne nás k nim.
Tohle je každou chvilkou zajímavější.
-Počkat. Já to nechápu. -Pokud jsou ty vize mapa,
tak potřebujeme víc stop.
Nachystej popcorn, bloncko.
Eleniny sexuální eskapády ještě nekončí.
Co tady děláš?
Znáš to, pozoruju hvězdy a poslouchám výsměch vesmíru.
Damone.
Neměli jsme šanci už od samého začátku, Eleno.
Vždycky jsme měli skončit tady.
Damone, jsou to jenom vize.
Jakmile najdeme Markose, tak přestanou.
A pak co? Budeme kámoši? Nemůžu se dočkat.
Hele, já vím, že je to teď mezi námi divné.
Hej. Podívej se na mě.
Vesmír vůbec nic nekontroluje.
Není to skutečné.
Ahoj.
-Ty ses do toho vaření fakt opřel. -Jo, máme výročí,
takže se nebudu držet zpátky.
Jestli to dopadne jako tvých posledních 22 pokusů, víno to jistí.
Paráda.
Kam dáváme otvírák?
Ne, ne, ne. Tenhle šuplík ne.
Ano.
Ani jsi to neotevřela.
To ani nemusím.
Miluju tě.
Taky tě miluju.
Eleno. Hej.
-Já jsem zrovna...? -Jo. -Tak dobrý, jo?
Je tady. Vím, kde je Markos.
Walnut Drive 4620.
Vicki!
Vick!
Jak to, že jsem zase tady?
Matte!
-Vick? -Matty.
Jsem tady.
Teď jsem tady. Je to v pořádku.
Ne. Poslouchej mě. Nic není v pořádku. Něco je špatně.
Rozhlédni se. Matty, musíš jít ke svému tělu a vrátit se zpátky.
Znovu už tě neopustím. Dostaneme se odtud.
-Chyť se mě. -Matte, ne!
-Chytni se mě! -Matte!
-Vicki!
-Vicki. -Matte.
Vicki, nepustím tě!
Matte, mám tě ráda...
Ale už jsem mrtvá.
Vicki!
Vick!
Můžeme.
Jestlipak je tohle to místo, kde si to Stefan rozdával s Elenou.
Nejspíš to bylo v ložnici. Stefan je spíš konvenční vanilka.
Ale to je zřejmě Elenina oblíbená příchuť.
Připíchnu ti jazyk k bradě.
Prosím, ne v mém domě.
Ty budeš asi Markos.
Já nejsem Stefan a tohle není Elena.
-Proč jste tady? -To se chci taky zeptat.
A navíc chci vědět, co chceš a proč mají dvojníci
vize o tom druhém.
První dvě jsou komplikované. Poslední otázka je jednoduchá.
To kvůli mně o sobě mají Stefan a Elena vize.
-Kvůli tobě? -To se na to podívejme.
Asi jsme se poznali s vesmírem.
Mohl bys nám říct, co se to tady sakra děje?
Obávám se, že pověsti o dvojnících se za ty roky začaly vykládat špatně.
Jakože neexistuje žádné proroctví?
Proroctví říká, že krev dvojníků může poutníkům pomoct,
ale k sobě je přitahuje kouzlo, které jsem pronesl před 1500 lety.
Neměl jsem ponětí, kde jsou,
a ukázalo se,
že nejlepší způsob, jak přimět lidi, aby po sobě pátrali,
je příslib pravé lásky.
Nepřijde vám to tu zatuchlé? Co kdybychom se prošli?
-Ty zůstaneš tady. -To sakra nezůstanu.
Chceš najít Maggie?
Tak zůstaneš tady.
Půjdeme?
Mystic Falls je nádherné město.
No jo. Laťkové ploty, večírky, záhadně vysoká úmrtnost.
Pokládáš domov za samozřejmost.
Promiň. Chodíme proto, abych neusnul?
Před 2000 lety pronesli Silas a Qetsiyah kouzlo nesmrtelnosti.
V komunitě poutníků to způsobilo rozkol,
hlavní slovo měli čarodějové.
Chtěli nás udržet od sebe, abychom zapomněli, jak dokážeme být silní.
A tak začala válka mezi poutníky a čaroději
a zuří dodnes.
Promiň. Trochu jsem klimbnul.
Čarodějové na nás seslali kletbu, abychom se nemohli utvořit coven.
Když jsme se pokusili sdružit, přišla katastrofa,
mory, zemětřesení, požáry.
Něco nás nevyhnutelně vymýtilo.
Budu hádat, dvojníci to můžou zvrátit.
Takže jsi je našel. Co teď?
Jednoduše potřebujeme jejich krev.
Nejsme vaši nepřátelé, Damone, a abych ti to dokázal,
zastavím jejich vize.
Kletba nám možná brání sejít se v našich vlastních tělech,
-ale už víme, jak to obejít. -Vtělení.
-Kolik vás tady je? -Pár.
Tu a tam.
Můžu pokračovat?
Bude vát studený vítr. Očekáváme nízké teploty.
Ahoj.
Tak jsem tvojí tetě Jenně zařídil tu akci s vínem měsíce.
-Myslíš, že se jí to bude líbit? -Víc by se jí mohla líbit
už jenom akce s vínem dne.
Děkuju.
Mluvila jsem s Jeremym a letos si domů přiveze holku.
To Damon taky.
-Určitě budou oba úžasní. -Lhářko.
Hej, děcka, rozdělte se, prosím!
-Víš, že ho dneska ráno kousla? -Fakt? Hezky.
-Stefane, nepodporuj je v tom. -Co? Kousání mají všichni rádi.
-Jo? Já tě kousnu. -Fajn. Já tě kousnu hned potom.
Hotovo.
Eleno.
Cítil jsi to taky?
A pak to prostě skončilo.
Znamená to, že je po všem?
Jo.
Je po všem.
-Nebyla to skutečnost. -Bylo to kouzlo,
které nám ukazovalo to, co jsme chtěli vidět.
Nebyli jsme upíři, moji rodiče byli pořád naživu.
Byla to fantazie, jako ve filmu.
Byl to život, jaký bychom nikdy nemohli mít.
-Ale přesto to bylo... -Úžasné?
Jo.
Ale, víš, život, který jsme měli,
ten byl taky úžasný.
A nebylo to kouzlem nebo proroctvím.
Bylo to skutečné.
Zamilovali jsme se do sebe sami.
Měli jsme dobrá i špatná období, hádali jsme se.
-Já umřela. -Jo.
Změnili jsme se, oba dva. Dospěli jsme.
A odcizili jsme se, ale je to skutečnost.
Takový je život.
Neuměl jsi vařit.
A ty jsi to uměla. Takže fantazie.
Vždycky tě budu milovat, Eleno.
Já tě budu taky vždycky milovat.
Myslíš, že Damon a já spolu takhle jednou budeme moct mluvit,
jako přátelé?
Myslím, že buď s někým můžeš být kamarádka,
nebo do něj můžeš být zamilovaná.
Myslím, že obojí mít nemůžeš.
Tak dobrá. Dost bylo truchlení. Šup, šup.
Ne, že bych byl necita, ale ona už mrtvá byla.
Smutníš pro jednu věc dvakrát, nemyslíš?
Kam odešla?
Šla dál? Našla klid?
Protože to tak vůbec nevypadalo.
Nevím, kam odešla.
A upřímně bych to hrozně nerad zjistil,
a proto potřebuju, aby ses vrátil do svého těla
a vytroubil do světa, co se tady děje.
To je fuk. Až se vrátím zpátky, nebudu si nic z toho pamatovat.
Tak najdi způsob, jak si to pamatovat.
Hele, možná, že mě nemáš rád,
ale nejsem tady sám,
a jestli to tady půjde do háje,
tak to, co se stalo tvojí sestře, se stane nám všem.
Prosím, kamaráde, musíš se vrátit zpátky.
Musíš přijít na to, jak tohle zastavit.
Co?
Právě jsem si uvědomil, že jsi tady jediná, koho šerifka nezabila.
-Teď děláš srandičky. -Bonnie, za všechno se omlouvám.
Celá ta věc s Liv, nemělo to s ní nic společného.
-Jen jsem se tě snažil chránit. -Dobře, řeknu ti, co není v pohodě.
Dělej si, co chceš, abys mě ochránil, ale ne, že zmizíš,
obzvlášť s někým, kdo mi lhal a snažil se zabít Elenu.
Nestav mě do pozice, kdy tě musím zpochybňovat,
-protože já... -Já vím. Kvůli Anně.
-Vím, že jsem to podělal. -Poslouchej.
Chtěla jsem říct, že jsem se rozhodla ti věřit a chci,
aby to bylo správně.
Matte, jsi v pořádku?
Umřel jsi a vrátil ses.
-Já vím. Pamatuju si to. -Ty si to pamatuješ?
To se nestává.
V jednu chvíli jsem držel Vick.
-Počkej, ty jsi viděl Vicki? -Odstrčila mě a pak...
A pak prostě zmizela.
Co se to tam děje, Bon?
Nevím.
Myslím, že si musíme stanovit pravidla,
protože jestli tě já nemůžu odvézt domů,
tak si myslím, že ty mě určitě nemůžeš přepadnout v mojí ložnici.
Jenom...
jsem ti chtěla poděkovat.
Ať už jsi udělal cokoli, fungovalo to.
Mrzí mě, že jsem tě vytrhl z ráje.
-Opravdu to byl ráj. -Říkal jsem ti, že to nechci vědět.
Ale ty to musíš vědět.
Viděla jsem dokonalý život.
Stefan a já jsme byli manželé a měli jsme děti.
Bylo to všechno, co jsme kdy chtěli.
Můžeme Markosovi říct, aby to vrátil zpátky.
Ale ono to není skutečné.
Ty a já,
všechno je to zapeklité,
ale jsme skuteční.
A jeden pro druhého špatní. Na tohle jsi zapomněla?
-Jo, ale stejně tě potřebuju. -Jako kámoše, že?
Jasně.
Ne, Eleno. Nemůžu být tvůj kámoš. Je to zatraceně těžké.
-Damone... -Ne. Myslím to vážně, Eleno.
Už tě nemůžu dál vídat.
Nechci slyšet tvůj hlas, nechci s tebou mluvit,
nechci se na tebe ani podívat.
A jsem si sakra jistý, že nechci být tvůj kámoš.
Jestli to tak chceš.
Přesně tak to chci.
Dobře.
Jo, dobře.
Dala jsem jí svou krev.
-Co teď? Pořád je v bezvědomí. -Nejdřív
se uklidni. Matt říkal, že byl mimo, když se mu to stalo.
Co tady dělají?
Tohle je náš domov. Nemůžeme jim dovolit, aby nám ho vzali.
Nevezmou. Já to zařídím, slibuju.
-Díky, Tylere. -Nemáš zač.
Musím končit. Už se probírá. Ahoj.
Co se stalo?
Propásla jsi oběd.
Jsme ve hře.
Nic netuší.
A tohle vůbec není špatná obměna.
-Tohle tělo je neuvěřitelné. -Nezvykej si na něj.
Jakmile bude po všem a tohle město bude naše...
-Já vím. Je po všem. -Přinesl jsi to?
Tohle je poslední dýka.
Byla to poslední dýka.
UPÍŘÍ DENÍKY
České titulky Michaela Křížová Iyuno-SDI Group 2022 vzali.