Viděli jste...
Wes chtěl zničit všechny upíry tím, že se budou krmit jeden na druhém.
-Co se to s tebou děje? -Karma.
Jmenuju se Nadia Petrovová. Jsi moje matka.
Tahle dýka je jediná věc, která spolehlivě zabije poutníka.
Přesunula jsem se do Eleniny roztomilé hlavinky.
Chová se zvláštně. Políbila mě. Matt ti napsal: "Pomoc. K..."
-K jako Katherine. -Panebože.
O mě už si starosti moc dlouho nebudeš muset dělat.
Tyler Lockwood mě kousl.
SEVERNÍ EVROPA, 1520
Dobrý večer, pane.
Snad vás mohu na chvíli obtěžovat. Někoho hledám.
Jmenuje se Katerina Petrovová.
Naposledy byla viděna kousek za Londýnem v roce 1492.
Je na útěku.
Musím ji najít.
Musím se jí zeptat, proč mě opustila.
-Nadio? -Prosím.
Musím to vědět.
Nadio, jsem tady. Jsem tu.
Snila jsem o tom, jak jsem tě hledala v jedné vesnici za druhou.
Já vím, slyšela jsem tě. Říkala jsi, že jsem tě opustila.
Jako miminko mi tě vytrhli z náručí. V tom je velký rozdíl.
-Ne pro dítě bez matky. -Víš co?
Tohle obviňování vysává zábavu z našeho povyražení matky s dcerou.
Je mi líto, že tě Tyler kousnul, ale ty nezemřeš.
-Ty jsi poprosila Klause o jeho krev? -Jejda, ty vážně blouzníš.
Nadio, s velkým potěšením by sledoval, jak moje dcera umírá.
-A nechceš riskovat, prozrazení. -Ne, to nechci.
Proto jsem zavolala jeho.
Rád tě poznávám. Jsem doktor Maxfield.
A naštěstí pro nás bude s velkým potěšením studovat tvou krev.
Vlkodlačí jed není snadno k dostání.
-Táhni ode mě. -To je v pohodě.
-Nadio, je to v pohodě. -Poslouchej svou matku.
Ten jed v tvé krvi je toxin se základními chemickými vlastnostmi.
Až ho prostuduju, dokážu vytvořit protijed.
To je v pohodě. No tak, no tak, zlato. Už to bude.
Vědět, že mi postačí umírat, abych odpoutala tvou pozornost od Stefana,
pokusila bych se o to už dávno.
Jestli se snažíš o to, abych se cítila provinile,
tak to skoro zabírá.
Já jsem jen ráda, že tu jsi.
To i já.
Budu lepší matkou a začnu se tak chovat hned teď.
Slibuju,
že ti zachráním život.
UPÍŘÍ DENÍKY V. 15. díl: Zmizelá
Je geniální.
Nevšimli jsme si, že Katherine už týdny okupuje Elenino tělo,
-a ty na to řekneš jenom tohle? -Jo.
A uvědomuješ si, že se s tebou rozešla Katherine,
ne Elena?
Dobře. To tvoje zabijácké řádění s Enzem, kdy jsi zabil Aarona,
málem zabil Jeremyho, pokusil se zabít Wese,
ale nakazil ses rozparovačským virem,
to celé byla tvoje reakce na Katherine.
Snažím se přijít na to, proč ses rozhodl říct
hladovějícímu, po upírské krvi žíznícímu Rozparovači o tom,
že jeho Nemesis je živá a zdravá,
zatímco já trčím v téhle cele a nemůžu s tím nic udělat.
-Mám to pod kontrolou. -Rád bych si to poslechnul.
Zadržte. Katherine je pořád naživu? Jak je to vůbec možné?
Pamatuješ si, jak se v tvojí hlavě vozil Gregor, Nadiin bejvalej?
Tak tohle je vesměs totéž. Katherinina mysl je v Eleně,
jenže je to horší, protože jsme si toho nikdo nevšimli.
Byla u mě doma. Jak to, že jsme na to nikdo nepřišel?
Protože je to Katherine a je chytrá a intrikánská a mazaná a...
My jsme ti nejhorší přátelé na světě.
To nedává smysl.
Zachránila mě. Resuscitovala mě, když se mě Enzo pokusil zabít.
-To by Katherine neudělala. -Proto byla tak uvěřitelná.
Hrála Elenu až do detailu. Kdyby tě nechala zemřít, prozradila by se.
Spala jsem metr od ní. Vybrala mi šaty na ples zahořklých.
A půjčila jsem jí svou zubní pastu.
Jo, vlákala tě do hotelového pokoje, aby se s tebou muchlovala?
Kvůli ní jsem přišel na to s tebou a Klausem.
-No jasně. Panebože. -A jak tu mrchu teda zabijeme?
Poutníka lze vyhnat z jeho hostitele. Viděl jsem to u Matta.
Gregor zemřel a Matt přežil. Jen ji musíme bodnout dýkou poutníků.
-Pořád mám tu dýku od Nadi. -Super. Dones ji.
Zadržte. Mluvíme tu o Katherine.
Že po ní jdeme, zbystří na míle daleko.
Musíme ji přimět přijít, aby ztratila obezřetnost. Zahnat ji do kouta.
Je velká šance, že ji dneska uvidíte. Vím, že jsem kousnul Nadiu.
Co myslíš tím, že jsi ji kousnul?
Když útočila na Caroline, tak jsem ji možná rafnul.
-A to zmiňuješ až teď? -Soustřeďte se.
Tyler má pravdu. Katherine odejde od Nadii jen tehdy,
pokud by hrozilo prozrazení její identity.
Což znamená?
Musíme ji pozvat na něco, co Elena nedokáže odmítnout.
-Párty s překvapením? Jako vážně? -Chtěla jsem jít do lázní.
Zkus cítit smrt každé nadpřirozené bytosti, která přes tebe přechází.
Neříkám, že si to nezasloužíš. Navíc máš narozeniny až za týden.
Proto to bude překvapení.
Jo, nemyslím, že by Bonnie chtěla velkou narozeninovou párty.
Jasně, že ji chce. Kdy dorazíš ke Stefanovi, abychom to zařídili?
-Nemůžu. -Nemůžeš?
Ráda bych, ale prostě nemůžu.
Řeším všechno kolem pohřbu Aarona Whitmora.
Damon ho zabil jen proto, že jsme se rozešli,
takže mám pocit, že to Aaronovi dlužím.
-Chápeš to, viď? -Jasně.
Je to od tebe vážně hezké.
Eleno, dneska jsi populární.
-Ahoj, Bonnie. -Ahoj, jak se vede?
Zníš unaveně.
Jo, učila jsem se celou noc na zkoušku ze sociologie
a pak mě probudil klan ruských čarodějek, které procházely dál.
Promiň. Sebelítost není nic hezkýho.
Ne, naprosto to chápu. Jsi kotva.
Musí to být... vysilující.
Nechceš zajít na kafe nebo tak?
Dneska mám zase jeden z těch dní, víš?
Bude to znít šíleně, ale zrovna jsem v lázních
a kupuju ti dárkovou poukázku k tvým narozeninám.
Mělo to být překvapení, ale... Překvapení!
Čteš mi myšlenky. To jsi celá ty.
-Hele, zavolám ti později. -Dobře.
Proč jsou dneska tak dotěrní?
Co to děláš?
Na. Napij se.
-Chci ještě. -To máš smůlu.
-To bylo jako nic. -To byl přesně jeden decilitr.
Když jsi zabíjel upíry, řekl jsi, že ti jeden upír vystačil na 8 hodin.
-A naše milá Caroline to spočítala... -Caroline?
Klid. Měla kalkulačku. Takže decilitr třikrát denně
by měl bohatě stačit na zvládání tvého hladu.
-Tím myslíš zvládání mě. -Abys nikomu neutrhl hlavu.
S tebou se vypořádáme, až získáme zpátky Elenu.
Já se se sebou vypořádám sám. Jen mě odsud pusť.
-Najdu Wese a získám protijed. -A pak co? Prchneš z města?
Abych řekl Eleně, cos udělal, když sis myslel, že se s tebou rozešla?
Ne.
Komu voláš, kamaráde?
Katherine se pořád jen vymlouvá a mám pocit, že mě neodmítne.
To je tvůj mobil.
Elena volá.
Zvedni to.
-Eleno. Ahoj. -Ahoj.
-Jak se máš? -Však víš. Připoutanej, hladovej.
Všechno při starém.
Teď když se situace zklidnila, doufala jsem,
že bychom si mohli promluvit o tom, co se stalo na té farmě.
-Můžu za tebou zajít? -Jo, jasně.
Co kdyby ses zastavila u nás doma a promluvíme si tady?
-Skvělé. Brzy se uvidíme. -Dobře. Ahoj.
Damon ví, že se mě před méně než 24 hodinami pokusil zabít.
V jeho těle není jediná po upíru toužící buňka,
která by opět vystavila jeho drahou Elenu takovému nebezpečí.
A přesto ji touží vidět.
Tak jako její ostatní přátelé.
-Oni to vědí. -To nedává smysl.
Vyhnula se našim pokusům ji sem dostat.
-Teď chce přijít dobrovolně? -Pokud ovšem...
Pokud ovšem co?
Pokud mě nezkouší.
Ví to.
FRANCIE, 1720
Peníze za informace.
Prý jste viděl Katerinu Petrovovou, jak někoho poblíž Versailles
chladnokrevně zabila.
Chci vědět, jestli je to pravda.
Chci vědět, jaká osoba má matka je.
Už 228 let je...
... na útěku.
V autě jsi usnula. Nechtěla jsem tě budit.
Dokonalé.
-S vesmírem se udobřit nedokážu. -Takhle nemluv.
Chtěla jsem tě tady schovat, dokud Wes nepřijde na to, jak tě vyléčí.
Měla bys odejít, dokud ještě můžeš.
-Zachraňovat mě nemá cenu. -Nevychovala jsem tě, abys to vzdala.
A slibuju ti, že jakmile ti bude líp, tak odtud odjedeme.
Spolu.
Samozřejmě. Čím dál se dostane,
tím menší jsou naše šance, že Elenu ještě uvidíme.
Jako by nestačilo, že jsme Katherine nepoznali.
-Teď jsme přišli o jedinou výhodu. -Spraví to vyhledávací kouzlo.
Nechte mě hádat. Otázka života a smrti?
Tak nějak. Jo. Pamatuješ si to vyhledávací kouzlo z minula?
Jistě. Zachránili jsme jím jeho.
Nemáš zač, mimochodem.
-Potřebujeme, abys našla jeho sestru. -Proč? Utekla z domova?
Ne. Ovládla ji její zlá dvojnice.
-Dobře. -Liv. Pomůžeš nám?
Možná mě dokážete přesvědčit.
-Potřebuju krev. -Před půl hodinou jsi měl oběd.
Nebo bys mi mohl dát pár loků své hybridí šťávy.
Pak se dám na cestu a budu moct skoncovat s Wesem.
Ani náhodou.
Můžu se tě na něco zeptat, aniž bys na mě začal vrčet?
-Mám na výběr? -Proč tu pořád ještě jsi?
Jsem hybrid a ty potřebuješ chůvu.
Ne, nemyslím tady. Myslím tady v Mystic Falls.
Tvoje rodina je mrtvá, nevšiml jsem si, že bys pracoval v Grillu.
A ani nevidím, že bys nosil mikinu s logem univerzity.
Mám pocit, že ve své hlavě slyšíš masochistický hlas,
který tě přesvědčuje,
že ty a Caroline máte pořád ještě mizernou naději.
Myslím, že máš dost svých problémů, abys navíc řešil ty moje.
Asi máš pravdu.
Malý rozdíl mezi námi dvěma... Chceš ho slyšet?
-Nijak zvlášť. -I po všech provedených hrůzách
si Elena stejně vybrala mě.
Protože za mě bojuje.
Caroline si ale vybrala trochu výbušnější možnost.
To červené tlačítko, které jednou a provždy zničí celý tvůj vztah.
Tím, že se vyspala s někým, kdo zabil tvou mámu,
tak trochu za vším udělala tlustou čáru.
Myslíš si, že tě Elena po tom všem bude chtít?
Je konec, Damone. Dej se do pořádku a uteč. Hodně daleko.
To mám v plánu. Jak je touhle dobou v New Orleans?
Vážně si myslíš, že ti Elena odpustí?
Podívej se na sebe. Zabil jsi jejího kamaráda.
Málem jsi zabil jejího bratra. Téměř jsi zabil ji. Jsi vtip, Damone.
Říká někdo se záluskem na dívku, která se vyspala s Klausem.
-Nic o mně nevíš. -Vím, jak tě dostat do cely.
Připravený na střídání stráží?
Panebože! Panebože.
-Nic mi není. -Krmil se na tobě?
-Nic mi není. -Proč jsi šel dovnitř?
Proč myslíš? Damon věděl, jak přesně mě nasrat.
-Co se to tu sakra stalo? -Damon se asi vydal hledat Wese.
Elenin řetízek. Svíčka. Mapa.
Podej mi ruku.
Jsi Elenin bratr. Takže jsi její krev. Takže mi dej ruku.
Vlastně je její bratranec. Je to na dlouho.
To je fuk. Jsou si blízcí.
Takhle jsem tě to neučila.
Uklidni se, pane Miyagi.
Nějak začít musím, ano? Cože to mám říct?
-Je ti Elena trochu podobná? -Má stejnou barvu vlasů.
A co její oči? Jsou taky tak pěkné jako ty tvoje?
-Je to opravdu nutné? -Omlouvám se.
Ve své hlavě hledám dvojnici jeho sestry/sestřenice.
Pomůžu si čímkoli.
Tráví tvá sestra hodně času v kostele?
Odcházíš?
Jdu zkontrolovat Wese. Trvá mu to nějak dlouho.
Buď opatrná.
Všichni tě hledají.
To mě ještě nikdy nezastavilo.
Haló?
-Jak je, doktůrku? -Jak jsi mě našel?
Brnknul jsem Enzovi a zeptal jsem se ho na vaše společný dobrodrůžo.
Musím říct, že to na definitivu moc nevypadá, co?
Augustiniánská společnost asi trošku narazila, co?
Žádná augustiniánská společnost není, Damone. Jsem tu jen já.
Pak jsem na správném místě.
Mám před sebou dlouhou cestu, abych zpátky vyhrál svou přítelkyni.
Ale když se mi budou sbíhat sliny na její krev, jsem bez šance. Víš?
I kdybych tě vyléčil, co to změní?
Přestaneš se krmit na přátelích a začneš na nevinných lidech.
Vážně si myslíš, že to na Elenu Gilbertovou zapůsobí?
-Koukni na mě. Ty jsi mi to udělal. -Já ti nic neudělal. Ty takový jsi.
Já jsem ti jen nastavil zrcadlo.
Teď si na doktora zahraju já.
To byla sranda.
-Myslíš? -Ty musíš Rebece fakt věřit.
Sleduj. Ukradnu jí náušnice
a ty neřekneš ani slovo.
Vidíš? Jsi s původním upírem,
a ani nebereš železník.
-Důvěra. -Ty víš, že je původní?
Poznala jsem ji na parketu.
Doufala jsem, že bude něco vědět o oblíbené upírce jejího bratra.
O Katherine Pierceové. Možná jsi o ní slyšel.
Jo.
Jo. Slyšel jsem o ní. Znám ji.
-Proč se staráš? -Protože je to moje matka.
A moc ráda bych ji poznala.
Vezmu ti tvůj prsten.
Teď mám důvod se s tebou znovu vidět.
Wesi? Co ti sakra trvá tak...
Ne. Ne.
Ne, ne, ne. Prosím, ne, ne.
Nadio,
-hned se vracím do kostela. -Nadia už v kostele není.
Je se mnou u mě doma.
-Stefane? Proč máš Nadiin mobil? -Nezbývá jí moc času, Katherine.
Nevím, o čem to mluvíš.
Vím, že jsi to ty a že ti na Nadie záleží.
Proto jsem ji sem přivedl.
Dokaž to. Dej mi ji k telefonu.
Katherine?
Uteč.
Můžeš zase utíkat, Katherine, to umíš nejlíp.
Nebo můžeš přijít sem a naposledy se rozloučit s dcerou, než umře.
Je to na tobě.
Ahoj.
Máš úplně ledové ruce.
-Gregore. -Ne, jsem Matt. Nejsem...
Gregore, promiň, že jsem tě zradila.
Udělala jsem to pro mou matku. Všechno jsem dělala pro ni.
Já vím, že ano.
Odpustíš mi?
Ano, odpouštím ti.
Hej, hej.
Už je to dobrý.
Já nechci umřít.
Nechci umřít.
Co se stane, až umřu?
Vezmu tě za ruku a přejdeš na druhou stranu.
Je to jednoduché.
-Bude to bolet? -Nic neucítíš.
Přišla jsem za svou dcerou.
Nadio.
Vrátila ses pro mě.
-Už tě neopustím. -Zjistila jsi, jak mě zachránit?
Zachránila by tě Klausova krev,
kdybych si o ni řekla.
-To by ses ale prozradila. -Ale ty bys byla živá.
A teď už je moc pozdě.
Moje matka se jmenuje Katherine.
-Hledám ji. -Našla jsi mě.
Nadio, jsem tady.
Je to lhářka. A vražedkyně.
Manipuluje. Zrazuje.
Udělá cokoli, aby přežila.
Nadio.
Ne... jsem tady.
Nadio, podívej se na mě. Jsem tady. Přímo tady.
Hledám svou matku.
Takhle tvůj život neměl vypadat.
500 let... hledáš matku,
kterou jsem nakonec...
já.
Ukážu ti, jaký tvůj život měl být.
Jak by vypadal...
tvůj dokonalý den.
My dvě jsme měly malou chatku.
Byl obyčejný letní den.
Hrála sis venku.
Byla jsi unavená a byl čas jít do postele.
Povídala jsi mi o pevnosti, kterou sis postavila.
V lesích za řekou.
Já se tě zeptala, jestli se můžu přijít podívat.
A ty jsi řekla, že až ráno vyjde sluníčko
a já na to...
Dobrou noc, Nadio.
Dobře se vyspi.
Tvoje matka tě miluje.
Takže... Je to tady.
Nazdar, Katherine. Snad sis nemyslela, že si to nechám ujít, co?
Fajn. Tak kdo má tu dýku?
Kdo z vás jednou pro vždy
zabije nepolapitelnou Katherine Pierceovou?
Co? Všem najednou došla řeč?
Když jsem byla na smrtelné posteli, všichni jste toho měli hodně co říct.
Budeš to ty, Tylere? Kvůli tomu, že jsem spustila tu vlkodlačí kletbu?
Že jsem tě udělala někým, na kom záleží?
-Neudělala jsi pro mě nic. -Ale prosím tě, Tylere.
Kdybych nezasáhla do tvého života, byl bys nicka,
s mámou alkoholičkou a výbušnou povahou.
Ne. Nech ji.
A ty. Nebojím se, že nemáš, co říct.
Protože obě víme, že jsem tě vampirismem vylepšila.
-Sbohem, Katherine. -Pa, Caroline.
Jediná holka, která opravdu oceňuje, jak jsi nádherný.
Ty bys mě do srdce nebodnul, že ne, Matty Modroočko?
Ne, myslím, že ne.
Tebe si řadím jako nejlepší noc, kterou jsem nikdy neměla.
-Co už. -Co už.
Tak, Gilbertíku,
bylo hezké mít na chvilku bratra.
Když jsi nebyl zrovna děsně otravný!
Bon Bon, my se loučit nemusíme. Uvidíme se na druhé straně.
Damone. Nic by ti neudělalo větší radost,
než mě tou dýkou probodnout.
To už máme za sebou, Kitty Kat. Řekl jsem všechno, co jsem chtěl.
Já vím, ale já ti nikdy neřekla, co musím říct já tobě.
Mrzí mě to.
Viníš mě za to, kým jsi.
A mě to mrzí.
Omlouvám se, že jsem tě proměnila.
Omlouvám se, že jsi nemohl umřít...
jako zapomenutý nikdo na krvavém bitevním poli
a že tvůj otec nemohl dál zažívat to, že ho zostuzuješ.
Damone, omlouvám se, že jsem tvému životu dala smysl.
Vášeň. Šmrnc. Touhu.
Omlouvám se, že jsi tím, čím jsi,
protože to já jsem tě naučila milovat.
Uvidíme se v pekle, Katherine.
Stefane.
Víš, vždycky mě zajímalo, jaké by bylo,
kdybys mě miloval.
Musíš přiznat, že na kratičký okamžik...
byly tvoje city opravdové.
Tohle byla opravdu moje životní role.
Stefane, miluju tě. Vždycky jsem tě milovala.
Tak takhle asi...
končí náš milostný příběh.
Stefan říkal, že bychom ji měli pohřbít v lese.
Na to kašlu.
Zaslouží si něco lepšího.
Chceš nějak pomoct?
Ne. Já to zvládnu.
Proč se neprobírá?
Když Gregor opouštěl Mattovo tělo, taky chvíli trvalo, než se probral.
Aspoň máme chvilku na to si promluvit, co jsi to sakra udělal.
Klídek. Díky Tylerově přátelskému daru budu pár hodin v pohodě.
Pár hodin, jo?
A co pak? Jaký máš plán?
Řeknu jí všechno, co jsem udělal.
A pak ať se stane, co se má stát.
-Optimistické. -Nechci být další Katherine.
Katherine před problémy utíkala celý svůj život, jen aby umřela tady.
Úplně sama.
Je špatné, že se cítím...
-Vítězně? -Smutně.
Já vím, že Katherine je strašný člověk, ale...
Ale ty vidíš v lidech to dobré.
Tím myslíš Klause. Protože jsem viděla to dobré v Klausovi.
To říkáš ty. Ne já.
Tvůj hybridí hryzanec právě někoho zabil a nikdo nehnul ani brvou.
Já se vyspala se špatným chlapem a kecy neberou konce. Je to fér?
Já nevím, Care. Možná od tebe lidi čekají víc.
Proč? Protože být hodná je pro mě lehké?
Tak hádej co, Tylere. Není.
Jsem upír. Cítím stejné impulzy jako ty.
Můžu sem tam udělat nějakou chybu. Ano, vyspala jsem se s Klausem,
ale až po tom, co jsi mě opustil. Byla to má volba a já s tím teď žiju
a nepotřebuju o tom slyšet každých pět vteřin.
Tak už to nech být, nebo se mi ztrať ze života,
ale já už se dál provinile cítit nebudu.
Tahle je pro tebe, tati.
Chci, abys věděl, jak moc mi chybíš.
To si děláš srandu, ne?
Něco mi říká, že jsem ve víře ve vyšší moc takových
Pět století pozadu.
Jsi tady. To znamená, že to funguje.
-Jsi mrtvá. -Pravda.
Tvoji přátelé mi nedali moc na výběr.
Využít proti mně moji jedinou dceru? Drsné.
Asi jsem mohla utíkat dalších
pět set let,
ale kvůli čemu?
Moje dcera umírala. Stefan by mě nikdy nemiloval.
Zase jsem neměla nic.
-Elena opět vítězí. -Tak ať to máme za sebou.
Už mě fakt nebaví, jak Elena získává všechno, co chci já.
Co tím myslíš?
Wes neměl v úmyslu Nadie pomoct.
Můžeš zase utíkat, Katherine. Je to na tobě.
Sakra.
Úspěšný den. Podařilo se mi vyextrahovat
vlkodlačí jed z krve Nadii Petrovové.
Virus bude pro upíry po přidání jedu ještě smrtelnější.
Jen ji využíval
pro svůj projekt likvidace upírů ze světa.
Proč mi to vykládáš?
Eleno?
Už jsem to říkala a řeknu to znovu.
Elena měla život, jaký jsem chtěla já.
-Teda až do teď. -Katherine, co jsi provedla?
Stefan si myslel, že mi dal na výběr,
utéct, nebo umřít. Ale to vlastně žádná volba není, co?
Vždyť Nadia byla jediný člověk na světě,
který mě měl opravdu rád.
A já bych nenechala svou dceru umřít samotnou.
Ale Katherine Pierceová nehodlala odejít bez humbuku.
-Ahoj. -Jsi to ty?
Jo.
Jo, jsem to já. Jsem tady.
Nechala jsem Eleně jeden takový dáreček.
Když nemůžu mít Stefana já, nebude ho mít nikdo.
Fajn. Jsem připravená.
Nic se neděje. Co to je?
Nevím, tohle se ještě nikdy nestalo.
Bonnie, co to děláš? Nech mě projít!
-Proč mě nenecháš projít? -Nevím. Já to neovládám.
-Cože? -Není to na mně.
Tak na kom to je?
-Bonnie. -Nemůžu ti pomoct, Katherine.
Co... ne, ne, ne!
UPÍŘÍ DENÍKY
České titulky Michaela Křížová Iyuno-SDI Group 2022 .