בפרקים הקודמים:
את יכולה להמשיך לחיות בתוך גוף של מישהו אחר.
לקתרין פירס יש שליטה קבועה על גופה של אלנה גילברט.
אני רוצה את בתי, אני רוצה להיות בת אלמוות, ואני רוצה את סטפן.
אני יודע עד כמה פישלתי. אני צריך אותך.
אנחנו סיימנו.
למה שנדיה תכפה עליי?
אני צריכה קורס מזורז על אלנה.
וחשבתי, מי מכיר אותה טוב יותר מהחבר הטוב והניתן הכפייה שלה?
אז ספרי לי. איך היה לשכב עם קלאוס?
אלוהים.
מי אתם? -הגיבוי שלי.
לווס יש מזימה קטנה להשמיד ערפדים על ידי זה שיאכלו זה את זה.
אני רואה איך זו עלולה להיות בעיה.
אתה חושב שהבחור הזה אהב לחלוב פרות?
כנראה. אז היא הפכה לפרה.
אז הוא שתה עד ששכח. היא בגדה בו עם הכומר.
זה שאיבדת את אהבתך לא אומר שאתה צריך ללכלך על אחרים.
אין שם אהבה. תראה את התמונה הזו. היא ישנה.
ואשת החלבן לא נמצאת בשום מקום.
זה פשוט מקרה של ג'ון החוואי העלוב. -שמור על נימוס.
לא מנומס לדבר לא יפה על המארחים שלנו.
בספק אם יהיה לו אכפת. -מישהו עצבני.
עברו כמעט שמונה שעות מאז שאכלת, אז אני מניח שהגיע הזמן.
אתה מתזמן אותי?
אתה ניזון מערפדים עכשיו. אני ערפד.
הדרך לדאוג לשלומי היא לדעת כמה תחזיק עד המנה הבאה שלך.
או שפשוט תעזוב. -אני לא נוטש את חבריי, דיימון.
אם לא היית בא איתי להרוג את ווס,
הוא לא היה תוקע אותך עם הווירוס הזה.
בדיוק בזמן.
שלום. -מה עשית?
מה קורה? -אתה מתת,
אבל למזלך הדם שלי היה בגופך, אז אחרי שתשתה את זה
תרגיש הרבה יותר טוב.
בבקשה.
ילד טוב.
מה זה היה? -זה היה דם.
אתה ערפד. ברכותיי.
אני מה? -אני יודע, זה קצת שוק,
ודיימון יסביר הכל עוד רגע, אבל לפני, עזור לנו להכריע התערבות.
אשתך, איפה היא?
רגע.
אני שותה דם עכשיו? -כמו שאמרתי, נסביר הכל.
איפה אשתך? -לא כאן. היא עזבה לפני שנים.
כומר.
כומר?
רוקח.
אחשיב את זה כניצחון שלי, לא שלך.
תפסיק לנסות להפחיד אותי, דיימון.
אני לא עוזב אותך.
החבר היחיד שנותר לך.
יומני הערפד
האימפריה הרומית. -לספירה 476.
נפלה בידי הגותים.
שושלת האן. -לספירה 220.
האימפריה הרומית הקדושה. -לא באמת אימפריה, אבל 1648.
הנה הלך הציון המושלם. -מה?
לא. זה היה נכון.
לא, לא. הספר אומר ש-1806.
אוקיי, 1806 זה אולי טכנית נכון,
אבל זה היה השלום של וסטפליה שבאמת הביא לסיום האימפריה, וזה היה ב-1648.
סמוך עליי.
כתבתי עבודה על האימפריה הרומית הקדושה, בתיכון.
אם את רוצה לעבור את המבחן, אני מציע שתרשמי את מה שכתוב בספר.
קרוליין כאן. ביקשתי מהשריף שתעזור לי לאתר את דיימון.
צדקת. הוא ירד מהפסים. זה מאמא שלי.
תני לנחש. נעדרים ותקיפות חיות.
כן וכן. יש משהו נוסף.
כל הקורבנות נמצאו בביתם ערופי ראש,
והעור שלהם היה מיובש.
דיימון ניזון מערפדים.
לא הייתי צריך לתת לו ללכת. -לא.
אתה לא הופך את השיגעונות של דיימון למסע אשמה של סטפן סאלבטור.
איש לא היה יכול לעצור אותו מלרדוף אחרי ווס.
ווס כנראה הזריק לו את מה שהוא התכוון להזריק לאלנה,
שגורם לערפדים לאכול ערפדים. -חדשות טובות ורעות.
חדשות רעות, כשזה קרה לג'סי היינו חייבים להרוג אותו.
אבל החדשות הטובות הן...
אני מצטערת, בדרך כלל יש גם חדשות טובות.
אני צריך למצוא אותו.
טוב...
אני יכולה לבוא איתך. -אלנה. היי.
לא ידעתי שאת כאן.
סטפן עוזר לי ללמוד. -סטפן שלא הולך למכללה.
סטפן שהוא מומחה בהיסטוריה.
זה טיילר.
לא דיברתי איתו מאז...
התקרית.
התקרית? את מתכוונת לפעם בה הוא כמעט הרג אותך?
היי.
היי, דיברת עם מאט? -לא, למה?
כי מסתבר שנדיה כופה עליו לשכוח דברים.
מאט אמר שיחמוק ממנה, אבל לא שמעתי ממנו.
אתה חושב שהוא בצרות?
הוא לא בבית או בעבודה, וישר מעביר לתא קולי.
בסדר. אגיע מיד... -לא. לא בשביל זה התקשרתי.
לא, אני יודעת. אבל חשבתי שנוכל לסדר את זה יחד.
נתראה בקרוב.
אולי כדאי שאבוא איתך. -לא, תתמודדי עם דיימון.
אנחנו נטפל בזה.
חוץ מזה, הגיע הזמן להתקדם לשלב הבא
של ציר האחרי-פרידה לפני-ידידות שלנו.
אני לא אתערב בזה.
אלך להביא כמה בגדים, ותאסוף אותי מהמעונות?
בטח.
החדשות הרעות הן שטיילר שונא אותך, אבל החדשות הטובות הן...
יהיה בסדר.
שניכם במצב מוזר...
של ידידים לשעבר.
אנחנו? לא קורה שום דבר מוזר ביני לבין אלנה.
בחייך. קודם היא אומרת לך שהיא תילחם כדי להשיב את דיימון,
ואז היא נפרד ממנו מחדש, ועכשיו היא כאן איתך, האקס שלה, לומדת?
היא לומדת כאן עם ידיד שלה.
בלי המירכאות.
תראה, אני רק אומרת...
הפרידה של דיימון ואלנה מסובכת, ואתה לא מסובך.
אתה יציב, ושפוי...
ואני עומד לבלות 12 שעות לבד ברכב איתה.
אז מה שזה לא יהיה שהיא מרגישה, אני בטוח שאצליח להבין זאת.
מה קורה עם מאט?
כלום. -באמת?
כי זהבה והזאב הרשע נפגשים לקשקש עליו בזמן שאנחנו מדברות.
בסדר.
מאט גילה עלייך.
הוא מה? -טיילר נתן לו ורבנה.
תהרגי אותו. -קתרין.
תהרגי אותו עכשיו.
הוא לא צריך למות. הוורבנה תצא מהר מגופו,
והחבאתי אותו יומיים, אז הוא לא סיפר לאיש.
אז שניכם פשוט הייתם לבד, התגופפתם?
אני לא יודעת מה זה אומר בכלל.
כולנו אוהבים את מאט דונובן, אחרת הוא היה מת מזמן.
אבל כשזה נוגע לשמירה על הסוד שאני בגוף הכפילה,
אף אחד לא כזה חשוב.
אני יוצאת מחוץ לעיר עם סטפן,
כי הוא רוצה למצוא את דיימון.
רצית את דיימון מחוץ לתמונה.
אני רוצה. אבל ראיתי הזדמנות להיות לבד עם סטפן למשך כמה ימים,
ומה אגיד, ניצלתי אותה.
מה יקרה כשתתקרבי מדי?
תרגישי נוח מדי?
מה יקרה כשתפשלי? תהרגי גם את סטפן היקר שלך?
משתמשת במילים שלי נגדי.
זאת מומחיות פטרובה.
תטפלי בעניין עם מאט לפני שאחזור לעיר, או שאאלץ לעשות זאת בעצמי.
יהיה בסדר.
רק צריך לשכנע את חבריי שאני בסדר.
אשמור את הסוד שלך.
אף אחד לא צריך למות.
תירגע.
לא אהרוג אותך באמצעות סירופ.
מה זה להתגופף?
לא ידעתי שאתה אוהב לשחק בבובות.
אחי אוהב להרים הצגה גדולה,
לשים במקום, להחזיר את ראשם. להעמיד פנים שכלום לא קרה.
לי, לעומת זאת, לא אכפת בכלל.
יש לנו שמונה שעות עד שנצטרך להאכיל אותך שוב.
מעניין איך ניו יורק בימים האלה.
עמוסה. -מושלם.
בוא נלך.
מה זה?
שיר הנושא הדוחה של הנוסעים.
לא...
כאיש של מדע, תמיד החשבתי קסם כרמאות.
מסתבר...
שאני מרמה.
איך התיאבון? -מצחיק ששאלת.
בדיוק התחשק לי בלונדיני.
אתה המטופל הראשון שלי.
לא יכולתי לתת לך לברוח בלי לערוך כמה בדיקות.
כמה בדיקות. -טוב, בדיקה אחת.
עכשיו כשאתה יכול לאכול רק אוכל אחד,
כמה זמן יעבור עד שתאכל את חברך הטוב ביותר?
אתה חושב לפעמים לקנות רכב חדש?
על מה את מדברת? זה רכב קלאסי.
כן, גם המטוס של האחים רייט היה,
אבל אתה לא רואה אנשים עפים בדבר הזה.
את יודעת, אני מעריך את זה שאת כאן, אבל...
לא היית חייבת לבוא. -אמרתי לך.
אני עושה את זה למענך.
כי אתה עדיין נתלה בתקווה שאולי הפעם
יהיה ניתן להציל את דיימון.
ואת לא חושבת שניתן.
תראי, אני יודע שהוא חצה קו אדום עם ג'רמי, אבל את יודעת, הוא...
חצה הרבה קווים אדומים בעבר.
אתה מתכוון כשהוא ממש הרג את ג'רמי. כן, אני זוכרת.
אני רק אומר שאף פעם לא
נסגרת אליו ככה בעבר.
כאילו...
ברור שעדיין אכפת לי מדיימון.
כנראה שפיתחתי ציפיות יותר מדי.
אני רוצה לרדת מרכבת ההרים הרגשית שהיא החלמתו של דיימון, מבין?
היא מסחררת.
אתה רעב? כי
אני גוועת. -בטח.
מה בא לך? -מה שאתה אוכל.
אבל עם הרבה יותר מלח, ואולי מכוסה בשוקולד?
מגיע מיד.
תוותר, חבר.
הנוסעים האלה אטמו את המקום כראוי.
הכישוף לא יימשך לנצח. -הוא לא צריך.
ווס צריך שיחזיק מעמד רק 8 שעות, זוכר?
אז הוא יוכל להיכנס ולערוך נתיחה שלאחר המוות על גופתי המושחתת.
לעזאזל.
אתה דיי רגוע לגבי כל זה.
שכחת את כל מה שלימדתי אותך בתא ההוא?
מוחות רגועים תמיד יחזיקו מעמד.
תמיד החייל.
אבל יש לך אנשים שאפשר להתקשר אליהם.
כמו אחיך,
או האקסית שלך.
שיוכלו למצוא את ווס ולאיים עליו, או להטיל בו מום.
או משהו שלא קשור לניבים שלך על צווארי.
אחי אמר לי לעזוב ולא לחזור. אני לא מתקשר.
אז חיי לא שווים את הגאווה שלך.
הם לא יבואו. -או שהם כן.
ואז אולי תפגע בהם.
לא רוצה לקחת את הסיכון, נכון?
אני, לעומת זאת...
אני לא אוכל אותך.
אני אמצא דרך אחרת.
תודה.
קפה טוב.
למרות שאני מעדיפה את שלי עם קצת יותר שתיקה מביכה.
ניסיון יפה, אבל את לא מעדיפה כלום בשתיקה.
אז, מאט...
הוא נעדר? -אני לא יודע אם הוא נעדר,
הוא רק לא היה בבית כבר יומיים. והוא לא עונה לטלפון.
מאט?
קרוליין, מה את עושה כאן?
אפשר לשאול אותך את אותו הדבר. איפה היית לעזאזל?
הבאתי לך את משקפי השמש לי?
חשבתי שאמרת שהם לא יהיו בבית.
אוקיי... להריץ לאחור, להתחיל מההתחלה.
כל הזמן הזה היית עם נדיה?
זה סיפור ארוך.
נדיה, היכנסי.
בחיי.
את יכולה להחזיק את זה רגע? -כן.
זהירות, יש על זה שמן. -בסדר.
אין לי מושג איך הצינור נקרע,
אבל לא נוכל לנסוע לשום מקום עד שאקנה אחד חדש.
אני מניח שאלך למכונאי הזה ואראה אם יש לו חלופי.
לא נזהרת בכלל.
מה? מה?
אני אוהבת את החולצה הזו.
אהבת את החולצה הזאת.
יופי.
מדהים. זה פשוט,
מדהים.
עכשיו יש לך שמן על כל הפנים. -מה?
טוב, יש לך את כל ענייני המנוע האלה, ואני ללא ספק צריכה להחליף בגדים.
ראיתי מלון כמה רחובות מכאן.
אתה חושב שכדאי שניקח חדר,
כדי שנוכל להתקלח בזמן שאנחנו מחכים לרכב?
לא, כדאי שאשאר כאן, למקרה שיסיימו מוקדם. אבל את יכולה ללכת.
תן להם את המספר שלך.
אני מניחה שהטלפון שלך מקבל שיחות נכנסות, נכון?
או שהוא משושלת האן? כמו הרכב שלך.
זה מצחיק.
תביא את התיק שלי?
בטח.
תכף אגיע.
בדיוק באתי לצאת מהעיר ושם היא הייתה, יושבת על המדרגות.
מחכה לי.
עדינות היא לא הצד החזק שלי.
הרגשתי רע עם זה שכפיתי עליו, וגם כי שברתי את הצוואר שלך.
שוב, עדינות.
אז למה לא ענית לטלפון?
אבד בלילה הראשון.
בלילה הראשון איפה? -אטלנטיק סיטי.
אף פעם לא הייתי, וגם מאט לא. -משקה אחד הוביל לשלושה, ולחמישה...
השאר קצת מטושטש.
כן, כי היא כופה עליך. -קרוליין, אני עונד ורבנה.
היא לא כופה עליי.
איפה היית?
אמרתי לך. היא לא כופה עליי.
אנחנו נהנים.
נהנים. בדיוק כמו בפעם שהיא קברה אותך חי.
תפתחו את השמפניה.
חשבתי שאמרת שלא יפריע לה שאנחנו מבלים.
מה לעזאזל זה אמור להביע?
זה אומר שלא עשית כלום מלבד לשפוט את מאט מהרגע שהוא נכנס פנימה.
כשכולם פה יודעים שאת לא בדיוק זוכה בחברים עם בחירותייך הרומנטיות.
נכון, טיילר?
אני לא רוצה להתערב בזה.
היא סתם מנסה לעצבן אותנו כדי להסיח את דעתנו.
כן. ממה? אנחנו מדברים כאן על מאט.
שכחת שהוא נסע לאירופה עם רבקה
אחרי שהעיפה את המשאית שלו מהכביש? -אתה לא באמת קונה את זה?
הרבה יותר קל לקנות מאשר דברים אחרים שקרו.
מה עשית?
הבאת את כל הארון?
טוב...
לא ידעתי לכמה זמן ניסע, ובכנות,
הסיבובים של דיימון דורשים קצת יותר מתיק ללילה.
נחזיר אותו חזרה. הוא פגוע, אבל הוא לא מקרה אבוד.
למה אתה חושב ככה? -כי אני יודע מה הוא עובר.
למה אתה מתכוון?
את לא יודעת איך זה מרגיש להיות מאוהב בך.
את יודעת, כשאת ואני היינו יחד,
כל אטום בגוף שלי אמר לי שזה הדבר הנכון.
שהיינו התאמה מושלמת.
ואהבה מהסוג הזה יכולה לשנות את כל חייך.
ואז כשמישהו שגרם לך להרגיש ככה לפתע מפסיק...
החלל פשוט...
אני מבינה.
בניתי נבואה שלמה לגבי זה.
הוא לא מתמודד כמו שצריך, אבל...
הוא לא הלך לתמיד.
אתה זקוק לעוד כוס.
כדאי שאלך להתרחץ.
בסדר.
שלשלאות גרירה.
חבריו של החוואי.
בתוך שעה, גם שלי.
שב.
הם לא יתנו לנו לצאת מכאן עד שאהרוג אותך.
או שתהרוג אותי. -אל תהיה דרמטי.
נחשוב על משהו.
אין תרופה, אנזו.
לא לזה. -נתת לזה בסך הכל יומיים.
זה מה שאתה עושה, נכון?
יש בעיה, אתה בורח.
עשית את זה לי, עשית זאת לנערה שלך,
כי כשאני נשאר, אני הורס דברים,
אנחנו לא כאלה שבריריים כמו שאתה חושב שאנחנו.
מה אתה עושה? -קורא לתגבורת.
אמרתי לך לא להתקשר.
ואני אמרתי לך, גאוותך לא שווה את חיינו.
אלוהים, דיימון? -שלום, סטפן.
נפלא לשמוע את קולך היפה והנשי.
אנזו. מה לעזאזל אתה רוצה?
אני בצרה, למען האמת.
איפה דיימון? -הוא כאן. מרייר.
עומד לקפוץ על צווארי ולאכול עד שראשי ייערף
בצורה מגוחכת אבל קצת מצחיקה.
ווס הדביק אותו? -את יודעת על הווירוס. יופי.
לא תזיק לנו עזרה.
ווס הביא כמה מכשפים שרים שלכדו אותנו בתוך הבית.
אל תבואו לכאן.
הוא לא רוצה להסתכן באכילתכם. זה ממש מתוק, אבל אתם תהיו בסדר.
אם הוא יאכל, יש לי פקודה להרוג אותו.
טוב...
שלח לי את הכתובת, לטלפון שלי, ונגיע בהקדם האפשרי.
בסדר. בבקשה תמהרו. הצלחתי לקשור אותו,
אבל הוא עקשן כשהוא רוצה משהו.
נגיע בקרוב.
אמרת משהו? -לא.
אתה תהיה בסדר.
הם יבואו ונמצא פתרון. -או שהם יבואו ואני אוכל אותם.
גם זו אפשרות.
כל עוד אחיה אני בסדר.
צחקתי. בערך.
אם כיוונת ללב שלי, פספסת. -לא לשם כיוונתי.
שלשלאות היו רעיון טוב. עכשיו אוכל לראות כמה הוא חזק כשהוא עצבני.
מסקנה: חזק מאוד.
בחיי, אני מתגעגע עכשיו לכלוב הבלתי ניתן להשמדה של אוגוסטין.
דיימון, מספיק. דיימון.
בבקשה, דיימון. תפסיק.
דיימון. מספיק.
תפסיק עם זה, בבקשה.
דיימון.
מה עשית לו?
חבריי הגבירו את רמת החומציות של דמך.
בטח יש איזה הסבר קסום לדבר הזה,
אבל דיימון שתה חומצה הידרוכלורית.
אני מציע לך לעזוב לפני שהלחש יתפוגג.
וללכת לאן? איתך?
אני צריך ממך עוד דבר אחד.
ואז אשחרר אותך לתמיד.
האפשרות השנייה היא להישאר כאן עם חברך הקניבל, ולראות כמה זמן תחזיק מעמד.
לך, אנזו.
ניסיתי להרוג אותך. אעשה את זה שוב. -לא.
לך, אנזו!
האוטו מוכן.
כבר אבוא.
היי...
אכפת לך להביא את החולצה שלי?
זאת...
הירוקה, למעלה. -כן, בטח.
תודה. -כן.
חכי רגע. רגע.
אולי זה...
זה לא בסדר. אנחנו...
את ודיימון רק נפרדתם.
אתה לא צריך...
אתה צודק. אני...
אני מצטערת. נסחפתי עם הרגע.
לא הייתי צריכה.
כן...
יש לנו לילה ארוך לפנינו, אז...
אולי כדאי... -כן...
למה שלא תלך
לסגור את החשבון, ואני אסיים לארוז.
את מי את חושבת שסטפן יותר אוהב?
דיימון או אלנה?
למה את מתקשרת אליי?
דיימון נדבק בווירוס המרטש.
ואני יודעת בדיוק איפה הוא.
אז אם אוכל לגרום לדיימון לתקוף אותי,
הדרך היחידה להציל אותי תהיה שסטפן יהרוג אותו.
את רוצה לגרום לסטפן לרצוח את אחיו?
אפל. אפילו בשבילך. -תודה.
אז עם הולך עם מאטי עיניים כחולות?
מת כבר? -עדיין עובדת על זה.
בהצלחה בתכנית לזכות באהבתו של סטפן.
אז...
אני סקרן.
בילינו כבר כמה ימים... -בהתגפפות?
בהתגפפות. בדיוק.
נראה שעברת את כל הטרחה הזאת כדי להציל את אימך, אבל
נראה שהיא מתעניינת רק בסטפן.
זאת קתרין.
לא ציפיתי שנצא לבלות צהריים של אמא ובת.
כן, אבל ציפית למשהו.
אתה מתכוון לשחק קלפים או מה? -הייתי איפה שאת נמצאת.
אימי הייתה נעלמת לשבועות,
ואז מופיעה יום אחד כאילו כלום לא קרה.
עד מהרה, הייתי ליד התנור מכין לה טוסט.
זה לא ככה. -זה לא?
היא מחליטה מתי את שווה את זה,
במשמרת שלה, אבל נחשי מה?
את בחיים לא תהיי מעניינת כמו הבחור הבא שהיא תרצה.
מאט...
אתה תגיד הכל כדי לעזור לאלנה.
אני לא טיפשה. -את כן אם את חושבת שקתרין
תבחר בך, כי היא לא.
אתה יודע למה מצאת את עצמך מכין את כל הכריכים האלה?
כי ברגע שאימך חזרה לחייך,
שכחת מהדברים הנוראיים שהיא עשתה.
כי בסופו של דבר,
היא עדיין אמא שלך,
ואתה אוהב אותך.
תן לי את היד שלך.
הוורבנה נגמרה.
הכיף שלנו נגמר.
חכי.
מחא ואשכח בכל מקרה...
למה זה היה?
תודה.
אם כבר מאיימים עליי ומחזיקים אותי נגד רצוני,
אפשר לדמיין תרחישים גרועים יותר.
- הצילו -
מה לעזאזל?
למה ציפית? אלנה החברה הטובה ביותר שלי. תמיד אגן עליה.
זה פשוט מבאס.
היית האדם ההגון היחיד העיר הזאת.
ואני עדיין כזה,
וגם את.
יכולת להרוג אותי ולא עשית את זה.
את לא כמוה ואת יודעת את זה.
שכח את כל מה שאתה לא אמור לדעת.
חגגנו, שכבנו, ואז הלכתי.
להתראות.
הולכת לאנשהו?
האמת שכן.
ואת עומדת בדרכי.
מאט, אתה בסדר?
כן. למה, מה קורה כאן?
שלחת לי הודעה מהטלפון של נדיה.
אז כפית עליו שוב.
ואומרים שבלונדיניות הן טיפשות.
מה את עושה לו? ספרי לי.
נדיה, די.
אתה אולי לא זוכר, מאט,
אבל זו אשמתך.
סמוך עליי.
בן כלאיים צעיר תמיד ינצח ערפדית זקנה.
חכו רגע. מישהו רוצה לספר לי איך זו אשמתי?
אלנה.
לא.
לא... אמרתי לא.
אם תיכנסו לכאן, לא תצאו.
מה בדיוק קרה כאן?
רציתי נקמה.
נתקעתי עם וירוס של ערפדים. כמעט הרגתי את חבר שלי.
אופייני לדיימון.
אנזו שלח לי את הכתובת.
דיימון, באנו לעזור לך. -אתם לא יכולים לעזור.
אני אוכל ערפדים עכשיו. שניכם ערפדים.
תעשו לעצמכם טובה ולכו.
טוב, זה לא מה שיקרה.
תתרחק.
אני לא מפחד ממך, דיימון.
גם אני לא.
לא, לא, לא.
את חייבת לצאת.
מה הבעיה שלך לעזאזל?
אני מוכיחה לך שאתה לא מקרה אבוד, דיימון.
אלנה.
רואה?
דיימון.
אתה יכול להתנגד לזה.
אתה יכול לעשות זאת.
למה? כי אתה אוהב אותי.
והאהבה הזו חזקה יותר מכל חשק.
תתרחקי ממני, אלנה.
הוא יהרוג אותך.
לא. לא, הוא לא.
הוא לא יהרוג אותי.
אתה יכול, דיימון.
הילחם בזה.
הנה. הסתובב.
הנה.
דיימון, די. דיימון, עזוב אותה.
שחרר אותה. -סטפן.
שחרר.
הוא הולך להרוג אותי.
הסתכל לכאן. אתה מריח את זה?
תאכל אותי.
זה טוב.
זה טוב. תאכל אותי.
תאכל אותי.
הדבר היחיד שמאט זוכר הוא שהם שכבו.
ובכן...
אז...
קר...
מעולם לא אמרתי סליחה.
הייתי עצבני, אבל...
אין תירוצים.
טוב?
נוכל להתגבר על זה יחד.
טוב? אני רק רוצה שנהיה בסדר שוב, מבין?
אמרתי שאני מצטער.
לא אמרתי שהתגברתי על זה. -בטח.
כמובן. כלומר, רומא לא נבנתה ביום אחד.
כמה מתקדם את חושבת שאני?
שכבת עם קלאוס.
שכבת עם האיש שהרג את אמא שלי.
מה נחשב זמן הגיוני להתגבר על זה?
שבוע?
חודש?
תגידי לי, מה נשמע לך נכון? -בסדר.
הבהרת את הנקודה.
תראי.
אני לא מגעיל בכוונה.
אבל הרעיון שנהיה בסדר...
זה לא יקרה.
מובן.
אני יודע שאתה לא יכול להתאפק, אבל אם תביא הביתה חיה מוכת כלבת,
תקבל נשיכה.
לא הייתי צריך לומר לך ללכת.
אני אהרוג אותך, סטפן.
אולי לא היום. אולי לא מחר. אבל ברגע מסוים, אשסף את גרונך
ואתה תמות.
בחייך, דיימון.
אתה חושב שאני מפחד ממרטש?
מי אתה חושב שהמציא את המילה?
אתה מכיר את ההרגשה שיש לך כשאתה ליד דם ערפדים? מין שרפה בעורקים?
אני מרגיש את זה על בסיס יומי.
ויש דרך לשלוט בזה.
ותן לי לנחש.
דבר לא יביא לך עונג גדול יותר מללמד אותי.
לא. זה ניחוש טוב, אבל כרגע אלך להביא עוד קצת ורבנה,
ואז אני אשתה כוסית משקה,
ואתן לך לחשוב על איזה קוץ בתחת היית לאחרונה.
אתה אח שלי.
אני לא אוותר עליך.
אף פעם.
היא ויתרה.
אתה מדבר על אלנה?
היא כמעט הרגה את עצמה כדי להוכיח לך נקודה היום.
מרטש הערפדים, ג'סי? כשהוא תקף אותי אלנה הייתה צריכה להרוג אותו.
אבל אילו היה סיכוי קלוש למצוא דרך אחרת לעצור אותו,
היא הייתה בוחרת בה.
כן, אז? -היא ידעה שזה יהיה בלתי אפשרי
עבורי להתנגד לדם שלה, ואז היא בעטה לך יתד.
ובעצם אמרה לך להרוג אותי.
אז מה אתה אומר? אתה אומר
שאלנה רצתה שאהרוג אותך?
יש לך תירוץ אחר?
ככה חשבתי.
טוב...
לא יזיק לי סטייק.
את עליזה.
זה בטח אומר שדיימון מת.
לא בדיוק.
למען האמת, הוא ממשיך להיות הצרה של קיומי.
אבל...
לסטפן ולי היה רגע.
אל תדאגי. אשמור את הפרטים לעצמי.
אבל זה ללא ספק חיזק את רגשותיו לאלנה.
כלומר אליי.
אז זה רק עניין של זמן.
נשמע כאילו את הולכת לקבל את כל מה שרצית.
כמובן שאקבל.
בהנחה שטיפלת במצב עם מאט.
הסוד של בטוח.
מעולה.
אז אני במצב רוח טוב מאוד כרגע,
שזה אומר שלא מתאים לי לדאוג ממה שגורם לך להיות עצובה.
את לא תצטרכי לדאוג לי עוד הרבה זמן.
מה זה אמור להביע?
טיילר לוקווד נשך אותי.
היי.
מתי הגעת לכאן? -לפני אחד וחצי כאלו.
צדקת.
הבאתי את זה על עצמי. ידעתי שלעניין עם קלאוס יהיו השלכות.
אני מניחה שעכשיו עליי להתמודד עם זה, וללמוד מהטעויות שלי.
שמח שיכולתי לעזור.
אז מצאת את מאט? -כן, וטיילר צדק.
נדיה כפתה עליו לשכוח דברים.
אילו מין דברים? -מי יודע?
הוא ניסה לכתוב לי, אבל נדיה עצרה אותו.
"הצילו. ק". זה כל מה שקיבלתי.
אז אתה ואלנה?
מה פסק הדין? -טוב,
פסק הדין הוא,
שהיא מתנהגת מוזר.
היא נישקה אותי. -סליחה?
כן. המכונית שלי התקלקלה, אז שכרנו חדר מלון כדי שתוכל להתקלח...
שכרתם חדר מלון?
עם מקלחת? -כן, אבל זה לא היה כך.
עצרתי זאת. לא יכולתי בגלל דיימון.
אבל היא כן?
פשוט... אני לא מבינה. היא יודעת שזה יהרוס אותו.
מה היא עושה? -בדיוק. זה כאילו היא
ויתרה על דיימון.
והוא חושב שהיא ניסתה לגרום לי להרוג אותו הלילה.
לא. זאת אומרת, היא אולי כועסת עליו, אבל היא לא תרצה שהוא ימות.
אלא אם כן...
מאט כתב לך "הצילו ק"
לפני שנדיה עצרה אותו.
ק', כמו בקתרין.
וכשקתרין עמדה למות,
נדיה מצאה דרך לשים את נשמתה של קתרין בתוך גופה של נדיה.
כן, אבל זה לא קרה, כי קתרין שינתה את דעתה.
לא.
לא. אתה לא חושב...
זה...
לא, זה לא יכול להיות שהיא...
אבל היינו שמים לב.
זאת אלנה, אנחנו מכירים אותה.
אלוהים אדירים.
יומני הערפד pan>