Viděli jste...
-Damone, nenechávej mě tu! -Abych mohl zachránit sebe,
musel jsem vypnout svou lidskost. Žádné výčitky. Jsme si kvit, Enzo.
Víš, proč jsme spolu? Protože nám to dovolil Klaus.
Když mi slíbíš, že odejdeš a už se nevrátíš, tak ano, upřímně ti řeknu,
-co chci. -Odejdu a už se nikdy nevrátím.
Moje rodiče zabil upír.
-Možná, že jsi to byla ty. -Byl jsem to já.
Jsem špatný, Eleno, špatný pro tebe. Rozhodl jsem se, že tě nechám být.
Až získám Elenu zpět, pamatuj, žes to byl ty,
kdo mě povzbuzoval, abych pro lidstvo udělal správnou věc.
Jsi poutník. Můžeš žít v těle jiného člověka.
Stačí jen najít někoho, kdo tě naučí přechodové kouzlo.
-Povídej. Vyšlo to? -Jistěže to vyšlo.
Jsem Katherine Pierceová. Umím přežít.
-Hádej kdo! -Nech mě přemýšlet.
-Elena Gilbertová? -Jo.
Máš dobrou náladu.
Je skvělý den. Jsme naživu.
Ano, to jsme a dnes večer zapaříme.
-Ano, zapaříme. -Tak o čem jsi se mnou chtěla mluvit?
Pořád piješ železník?
Ne. Mám náramek, kdyby náhodou někdo potřeboval mou krev.
Tohle bude bolet víc mě než tebe.
Co to děláš? Potřebuju ho.
Nebudu to protahovat. Jsem Katherine, ne Elena.
-Katherine je mrtvá. -Ne tak úplně.
Zatímco jste všichni popíjeli a připíjeli si na to, jak jsem hrozná,
vymýšlela jsem, jak se přesunout do Eleniny roztomilé hlavinky.
Panebože.
Ale potřebuju rychlokurz na vše kolem Eleny Gilbertové.
Je teď na vysoké, už je tak dospělá.
Tak si říkám, kdo by ji mohl znát lépe než její ovládnutelný kámoš?
Tak co myslíš? Co ty šaty?
Je z nich cítit důvěryhodnost a předvídatelnost. Mám pravdu?
Toho se nezúčastním.
-Tak už ho ovládni. -Hned z toho musíš vysát zábavu.
Nevzpouzej se proti mému tajemství, Matte.
Oblékla by si tohle Elena na párty?
Šaty ne, boty ano.
Teď si upřímně promluvme o té červené v mých vlasech.
Takže jsi mrtvá a jen máš převahu v jejím mozku?
Prozatím, dokud to nezařídím natrvalo.
-Natrvalo? Jak? -Haló? Ty vlasy? Proč si je obarvila?
Netuším. Udělala to v New Yorku hned potom, co vypnula svou lidskost.
Ale teď už ji má zase zpátky. Dokonalé. Obarvím je.
-Dobře. Kdy má Jeremy narozeniny? -13. října.
-Kdy je má Elena? -22. června.
-Na jaké adrese bydlím? -Maple Street 2104.
-Ale svůj dům jsi spálila na popel. -Já vím. To byl chyták.
Skvělá práce!
Koho mám radši? Bonnie nebo Caroline? Prosím, řekni Caroline.
-Máš je ráda obě stejně. -Tak to je šok.
Mám ještě jednu poslední otázku.
Je moc důležitá, protože odpověď budu později potřebovat.
Jak přesně se s tebou Elena Gilbertová rozešla?
UPÍŘÍ DENÍKY V. 12. díl: Ďábel uvnitř
DŘÍVE TOHO DNE
Mia říká, že potřebuje tvé tělo.
Moje tělo? Poutníci už víc nahánět hrůzu nemůžou.
Nebuď zlá. Bez Mii bys teď nebyla ani naživu, ani uvnitř Elenina těla.
Já vím. Byla bych mrtvá ve svém těle,
které podle všeho potřebuje poutník.
-Už chápeš, proč to nahání hrůzu? -Chceš kontrolu nad Eleniným tělem?
Podívej, já to chápu.
Nemáme tušení, kdy Elenino vědomí vypluje na povrch.
Nechceš se mi říct co vymýšlíš?
Vlez si na postel.
Kdyby se Elena rozhodla ukázat, když půjdu pro tvé tělo.
Takže budu trčet v hotelovém pokoji přivázaná k posteli,
zatímco mi bude Damon Salvatore nechávat hlasovky?
Připomeň mi, proč je tohle lepší než být mrtvá.
Protože až Mia provede to kouzlo, Elena bude navždycky pryč
a tohle tělo bude nadobro jenom tvoje.
Kde jsi byl?
-Venku. -Co znamená venku?
Ten, který vyčkává a strká nos do věcí ostatních.
Promiň. Jen jsem popisoval, co znamená být otravný.
-Vtipný. -Katherinino tlející tělo
smrdělo na celý dům. Zbavil jsem se ho.
-To by mohl být problém. -A proč jako?
Protože jsem si přišla pro Katherinino tělo.
To máš teda pech. Nedostaneš ho.
Má matka chtěla být pohřbena se svou rodinou v Bulharsku.
A nic pro mě není větší potěšení než jí to posledního přání odepřít.
Koho to zajímá? Katherine je mrtvá. Tak jí to zatracený tělo dej.
Ta mrcha nám zničila život. Nadia ji zná tak 5 minut.
Řekni mi, kde je.
To nejmilejší, co kdy Katherine Pierceová udělá,
je to, že se jejím masem budou krmit červi.
Vzdej to. Nedostaneš ji.
Neviděl jsi můj mobil?
Tyi!
-Neviděl jsi můj mobil? -Jdu pozdě do práce.
Koukněme se na tebe, kapitáne Zodpovědný.
Na. Nasnídej se se mnou.
Ne. Díky, ale nechci, když je teprve 7:42.
Jasně, kapitáne.
Tak fajn.
Řekneš mi, co se stalo v New Orleans?
Byly tam čarodějky, gumbo, pár původních.
Nezáleží na tom, protože je po všem, je to minulost. Už žádné další drama.
Začínám od začátku.
Tak dobře. Budeme slavit.
Uspořádám ti uvítací párty.
Počkat. Cože?
-Ne. -Ale jo.
Takže to tu ukliď, pozvi pár lidí
a osprchuj se, protože smrdíš.
Je otevřeno!
Ahoj.
-Ty čistíš krb? -Jo.
Však víš, kvůli všem těm karcinogenům.
Ze stresu uklízím. Jsem ve stresu.
Tak uklízím. Potíže s klukem. Ne, že by tě to zajímalo.
Přišel jsem za Elenou, ale očividně tu není.
-Zastavím se později. -Můžu jí vyřídit vzkaz.
Jasně, řekla bys jí jen, že Wes už nebude dělat problémy?
Přišlo mi rodinné dědictví a dokázal jsem zrušit financování Augustiniánů.
-Už žádné experimenty na upírech? -Jo, je po všem.
A řekla bys jí ještě,
že se omlouvám?
Že se vážně za všechno omlouvám?
-Řeknu. -Dobře.
Aarone Whitmore. Právě tebe jsem hledal.
Enzo.
Ahoj. Potřebuju laskavost.
Víš, jak se Damon snažil hrát si na hrdinu a rozešel se s Elenou?
Jasně. Bouchly jsme šáňo.
Jo. Já ho tak trochu přesvědčil, že se choval jako idiot.
-Cože jsi? -A teď je trochu protivný
a něco mi říká, že se snaží dovolat Eleně,
ale ona mu nezvedá telefon.
Pomohla bych, kdybych si myslela, že je pro ni dobrý, ale nemyslím.
Jak by se ti líbilo, kdyby tě soudili jen na základě toho, kdo se ti líbí?
-No tak. -Proč? Ty něco víš?
Proč? Měl bych něco vědět?
Chtěla jsem tím říct, jestli si jsi jistý, že tohle vážně chceš,
Elenu a Damona, nebo Damona a Elenu, nebo...
Myslím, že pro ně určitě existuje nějaká přezdívka.
Já si skutečně myslím, že Elena Damonovi prospívá.
Díky ní je šťastný a všichni víme, že když je Damon šťastný...
Tak nezabíjí lidi, což je asi plusem pro lidstvo.
-Přesně tak. -Ale i kdybych ti chtěla pomoct,
-tak tu není. Není s vámi? -Řekla mi, že je ve Whitmoreu.
No dobře. To je divné.
Tak kde sakra je?
Ztichne ta věc někdy?
Kde to jsem?
Co se to děje?
Panebože.
Katherine.
Nazdárek, Eleno.
Ty! Strčila jsi Katherine do mě místo do sebe.
Vyjdi!
-Co se stalo? -Elena Gilbertová.
Nádhera. Bojuje.
Je jen otázkou času, než se objeví znovu.
Sehnala jsi moje tělo?
No tak. Katherine je přesně tam, kam vždycky patřila.
Její tělo nevydám. Nech si ten zamračený pohled.
To není zamračený pohled, ale pohled "chováš se jako hňup".
Elena ti nezavolala. Kvůli tomu se cítíš děsně.
Jo. Je mi děsně. Můžeš za to ty. Tys mi řekl, abych ji chtěl zpátky.
Ne, je ti děsně, protože jsi udělal to, co vždycky.
Měl jsi problém a místo, abys ho vyřešil, jsi zdrhnul.
Až moc si to užíváš.
Bonnie vzala Jeremyho k mámě, ale ani jeden s Elenou nemluvil.
Kdo sem pozval tebe?
-Zmiz odtud. -Já ji pozval.
Caroline souhlasila, že ti pomůže získat Elenu.
Ty... mě nesnášíš.
Jednou jsi mi řekla, že nazývat mě Satanem je pro Satana urážkou.
Nikdo není dokonalý.
A takhle to končí? Milostné rady od Prudy Trudy?
Umím být nepředvídatelná a neuvěřitelně bezohledná.
Co se tu děje? Vy mě hlídáte?
-Jen tak se flákáme a povídáme si. -Tohle nepotřebuju.
A ani vaši pomoc.
Tak to bys měla asi znovu zkusit Elenu.
Vážně, náročnější lidi jsem v životě nepotkala.
Jako by nestačilo, že se mě Damon snaží získat zpátky.
Taky mi přišlo: "Kde jsi?
Mám o tebe strach.
Zavolej mi. Jdeš na Tylerovu párty?"
Zázrak, že se ten mobil ještě nevybil.
-Začínají být podezíraví. -Jo.
Musíme najít tvé tělo.
Stefan mi napsal a ptá se, jestli jdu na Tylerovu párty.
Možná půjdu a všechny přesvědčím, že je Elena živá a zdravá,
a mezi řečí se ho zeptám, kde mě Damon pohřbil.
Ne. V žádném případě.
Řekla jsi to sama, je otázkou času, než se v tobě Elena zase probudí.
Tak pojď se mnou. Potlač ji, když to bude třeba.
Neměla bys být blízko všech těch jejích přátel.
Elenu jsem napodobovala už milionkrát.
Dokážu napodobit úplně všechno.
Teď je to jiné.
Ty Elenu nenapodobuješ. Ty jsi Elena.
Kdy má narozeniny?
V jaké třídě poznala Caroline? Kde poprvé políbila Stefana?
Dobře. Chápu, co tím myslíš. Budu muset zjistit pár faktů.
A přesně vím, kdo nám pomůže.
-Víš, že ti můj dům pořád patří. -Právně. Ne, že bych platil účty.
Ale dnes večer budeš muset dovnitř pozvat jisté lidi.
Lidi jako Elenu, Stefana.
Takhle uboze se mě ptáš, jestli jsem pozval Caroline?
V podstatě jo.
Jo, přijde.
Když říkáš, že chceš začít znovu, tak chceš Caroline zpátky?
Odnes ty kelímky, jo?
-Eleno, ahoj. -Ahoj, Matty.
-Matty? -Matte.
Matte, doufala jsem, že bys mi mohl s něčím pomoct.
-Hádej kdo! -Kdo by to jen mohl být?
-Enzo. -Zdravím, Damone.
Máme tu jednu záležitost k dořešení.
Kousek jsi vynechal.
Miluju dobrý oheň.
To je ironie, že? Když jsi mě v jednom nechal uhořet zaživa.
Nemáme tohle už za sebou? Snažil ses, abych se cítil provinile,
já ti zachránil život, jsme si kvit.
-Co je v tom pytli? -Spíš kdo.
Od naší poslední rozmluvy jsem trochu zpytoval svědomí,
byl jsem u holiče, a tak trochu pátral.
A tam jsem odhalil,
že jsi po svém útěku zabil téměř všechny členy Whitmoreovy rodiny,
a že jsi vždy nechal jednoho žít, aby mohl nést rodinný odkaz
a zplodil novou generaci obětí, kterou pak budeš moct zmasakrovat.
Přesně, jak jsi to sliboval v době, když jsme byli spoluvězni.
Znáš mě. Své sliby rád dodržuju.
A tak mě napadlo, že jsem tě možná odepsal příliš rychle,
a že Damon Salvatore, kterého si pamatuju, je živ a zdráv,
a já pro něj mám dárek.
Přinesl jsi mi Aarona Whitmorea.
-Živého. -Je poslední z Whitmoreových.
Pamatuješ si ty železníkové hodinky? Doktor Whitmore si je nesundával,
i když se nám rukou hrabal v hrudníku.
Jak příznačné, že s nimi zemře i Aaron.
Takže chceš ho zabít ty, nebo můžu já?
Pak se uvidíme.
To si ze mě děláš srandu.
Matte.
-Eleno, ahoj. Pojď dál. -Děkuju ti.
-Tak to vůbec nebylo trapné. -Jo, omlouvám se za to.
To nic. Jdi balit nějakou blondýnu.
-Obejdu to tady. Potřebuješ něco? -Jsem v pohodě, díky.
-Ahoj. -Eleno.
-Ty žiješ. -Jistěže žiju.
Stefan Salvatore pije pivo z kelímku.
Chceš, abych ti ukázala, kde Tyler schovává bourbon?
Ne, od tvrdého se snažím držet dál.
Tak kde jsi byla?
Caroline už na tebe chtěla nasadit záchranný oddíl.
Poflakovala jsem se, přemýšlela a vstřebávala,
snažila jsem se přijít na to, jak se vypořádat s Damonem.
Víš, že udělal chybu, že jo?
-Chce tě zpátky. -Jo, já vím.
Počkej. Není to pro tebe trochu divné?
Je to strašně divné,
ale bratra znám a vím, že je s tebou lepším člověkem než bez tebe.
Tak jak se máš?
Jak se vypořádáváš se smrtí Katherine?
-Jsem v pohodě. -Stefane, své city skrývat nemusíš.
Ne, upřímně. Jsem v pohodě.
Něco mezi námi bylo, to skončilo, ona zemřela
a já jsem v pohodě.
Znal jsi ji asi tak 150 let.
To nemáš zlomené srdce ani trochu? I já se cítím trochu špatně.
Možná bychom jí měli uspořádat pohřeb nebo tak něco.
Pohřeb?
Kde je pohřbená?
Aspoň bych jí na hrob měla donést květiny.
To netuším, Damon říkal, že je tam,
kde měla být vždycky.
Typický Damon.
I když mi tvůj výborný bourbon chutná,
náš další drink bude určitě chutnat lépe,
v uších nám při něm bude znít křik mladého a umírajícího Aarona.
A budeme vědět, že nám závěr tvé pomsty zajistí nový začátek.
Říkám si, to všechny své přátele žádáš,
aby ti věrnost dokázali vraždou u drinku?
Jeho děda nás skalpelem řezal do otevřených očí.
Ostatní z jejich rodiny jsi dostal. Myslel jsem, že chceš i jeho.
Věřil bys, že je to kamarád kamarádky?
Ne, to bych pak musel uvěřit, že jsi vyměkl, když oba dva víme,
že tvým prvním impulsem, když jsem ti ho ukázal,
bylo rozpárat mu hrdlo.
Můj starý přítel tam jistě pořád někde je.
Ukonči to za nás oba.
Vážně špatné načasování, bloncko. Řeším něco se známým z minulosti.
Tak to vyřeš rychle a běž za Tylerem.
-Elena je tady. -Zdá se, že se probírá.
Je čas se rozhodnout, Damone. Chceš ho zabít ty, nebo mám já?
Nesnáším lhůty.
-Tak tohle jsem nečekal. -Nemůžu tě zabít.
-Dlouhý příběh. -Elena by tě nenáviděla.
Proto mě nemůžeš zabít.
Vrať se na vysokou a úplně všechno si sbal.
Z města vede jedna silnice. Jeď po ní na sever, dokud nepotkáš sníh.
Už nikdy se nevracej.
Úplná hospodyňka.
Elena by zřejmě udělala něco podobného.
Vlastně ji začínám litovat.
-Zjistila jsi, kde je tvé tělo? -Stefan říkal,
že mě Damon uložil tam, kde jsem vždycky měla být.
-Hádanka. -145 let
si Damon myslel, že jsem v hrobce pod starým kostelem.
A byl docela zklamaný, když mě tam nenašel.
-Doufejme, že tam tentokrát budeš. -Jo.
Teď se rozluč. Nikdo nás nesmí sledovat.
Tady jsi. Volala a psala jsem ti.
Promiň. Vybil se mi mobil.
O čem sis chtěla promluvit?
-Udělala jsem něco špatného. -Zase tak moc snad ne.
Ani nevíš, co jsem udělala. Eleno, přestaň.
Je to vážně důležité.
Dobře, omlouvám se.
Co se stalo?
Co bys řekla na to, kdybych ti řekla,
že když byl jistý hrozný muž ve městě, potkala jsem ho v lese
a tak trochu ho políbila?
Byl tam a evidentně mě chtěl políbit, tak mě napadlo, že se políbíme,
ale pak to bylo vážně příjemné,
tak jsem se s ním tak nějak úplně vyspala,
ale přísahám, že jsem to neplánovala, a teď se cítím strašně.
A ten muž, o kterém se tu bavíme, je...
Klaus.
Tak... Tak to...
-Vážně? -Vymyslela bych si něco takového?
A proto mi musíš říct, jak strašný člověk jsem.
Ve skutečnosti jsi jedním z těch nejméně strašných lidí, které znám.
Tak povídej. Jaké to bylo, když to srovnáš s Tylerem?
-Eleno Gilbertová. -Caroline Forbesová. No tak.
-Koukej to vyklopit. -Jsem...
Teď, když jsi spala s Klausem, tak jaké to bylo?
-Na to ti neodpovím. -Ale odpovíš.
Panebože.
Trvalo ti to nějak dlouho.
Předstírala jsem zájem. Bylo to velmi časově náročné.
Ať už to máme za sebou.
K uvěznění ducha Katherine v Elenině těle potřebuji tvou krev.
Pak...
Zohavíš mé tělo. Milé.
Poutníci nemají přístup k tradiční magii,
tak improvizujeme.
Teď buď zticha. Musím se soustředit.
Co se teď děje?
Katherine, jestli se chceš s Elenou navždy rozloučit, tak ticho.
Jsi v pořádku?
Svoje rodinné starosti si nech. Jsem v pořádku.
-Vypadni. -Nech mě to vysvětlit.
Ne. Nech ty mě.
Klaus zabil tisíce lidí...
Eleninu tetu, celou smečku hybridů,
moje kamarády. Caroline...
Zabil moji mámu!
Já vím. Já vím.
-A strašně se omlouvám. -Nech toho.
Posledně jsem odešel já. Teď jsi na řadě ty.
Běž.
Ne.
Už ani krok, Caroline.
-Kdybys mi prostě... -Řekl jsem, ať vypadneš!
-Jsi opilý. -Sundej ze mě ty pracky.
-Co to s tebou je? -Ty to nevíš?
Rozdala si to s Klausem.
Přesně.
Opilý, nebo ne, tohle si nezaslouží.
Ještě jsi mi neřekla, kam chceš jít.
-Kam chci jít? -Až bude to kouzlo hotové.
Kde začneme naši cestu po světě?
Nechte mě to dodělat. Ještě pár vteřin a je to.
-Elena. -Vyjd...
Cože? Moc jsem ti nerozuměla.
Donovane, jsi tady?
Mio.
-Jsi v pořádku? -Dokonči to kouzlo.
PRO ODEMKNUTÍ ZADEJTE PIN.
Ne. Ne, ne. To si děláš srandu!
ZADANÝ PIN JE NESPRÁVNÝ
Panebože. Ne. Ne.
-Ne. -Chci ti představit lorda Niklause.
Říkej mi Klaus.
Damone, buď mě polib, nebo zabij.
Katherine, vypadni z mojí hlavy!
-Budu tě milovat navěky. -Nebo aspoň hodně dlouho.
-Ne. -Jednoho z vás už jsem oblbla.
Ne! Ne!
Damone!
-Damone, díkybohu. -Co se děje?
Je to hotové.
Jsi v pořádku.
Eleno.
Hej.
Řekni něco, prosím.
Všude jsem tě hledala.
-Musíme si promluvit. -Jo, taky si chci promluvit.
Všechny zprávy jsou ode mě, jestli sis je neposlechla.
Slyšela jsem každé slovo.
Tak pak víš, jak moc jsem to zvoral.
Vyměkl jsem, Eleno. Skončil jsem to, protože jsem si myslel, že tě ničím.
-O to přece nejde, Damone. -Ne. Já vím. Jenom mě vyslechni.
Ty jsi doslova ten nejlepší člověk, jakého znám.
A když jsem věřil, že bych tě mohl změnit, přecenil jsem se
a tebe jsem zase podcenil.
Máš na mě ten nejlepší vliv.
Potřebuju tě.
Ty jsi dobro
a já ve svém životě trochu dobra potřebuju.
Protože bez něj, zbývá už jenom hodně temna.
-To je docela nátlak, Damone. -Já vím, Eleno.
-Ne. Ne. Teď je řada na mně. -Jo.
Jsem ráda, že z tebe dělám lepšího člověka.
Jsem ráda, že jsi se mnou šťastný,
ale nechci být to jediné, kvůli čemu žiješ.
Nechci se bát toho, co uděláš pokaždé, když se pohádáme,
nebo se zase rozejdeme,
nebo na kom si to budeš vylívat.
-Co? O čem to mluvíš? -Vím, co jsi udělal Katherine.
Byla slabá a umírala a ty jsi ji přesto mučil.
-Jak to, že teď jde o Katherine? -Nejde, víš? Jde o tebe.
Jde o tebe, o to, že jsi člověk, kterého nemůžu změnit,
člověk, jakým ve skutečnosti jsi.
Ten člověk udělal dobře, když mě nechal jít.
Je mi to líto, Damone, ale je po všem.
Je konec.
Damone.
Ale no tak.
Určitě si to musíš aspoň trošičku užívat.
Jdu!
Čau.
Víš, co jsem si dneska uvědomil?
Že je tohle sakra velkej bejvák.
Bydlím v podělaným sídle.
Moji rodiče jsou mrtví,
holka, kterou miluju, spala s mým nepřítelem,
a vůbec netuším, jak naložím se zbytkem svého života,
který, to si poslechni, trvá navěky.
Ale mám mega bejvák.
Co kdybychom odtud na chvíli vypadli? Prostě někam odjeli,
kamkoli, pryč odtud?
V New Orleans jsem kvůli Klausovi zažil peklo, Matte.
Zlomil mě, a když jsem si začínal myslet, že je po všem,
že už nemůže zničit nic dalšího,
nebo udělat něco horšího...
-To je všechno? Zabralo to? -Zkus neznít tak ohromeně,
ale ano, Katherine Pierceová má trvalou kontrolu
nad tělem Eleny Gilbertové.
Teď k té platbě, jak jsme se na ní dohodly.
Bylo to nezbytné?
Ne, ale představovala neukončenou věc a ty já nemám ráda.
Stejně jsem z ní měla husí kůži.
Chladná, manipulativní, hezké vlasy.
Ty opravdu budeš moje dcera.
Jestli je tohle tvůj způsob, jak mi poděkovat, nech si to na cestu.
Já nikam nejedu.
Poprvé za posledních 500 let jsem svobodná.
Nikdo po mně nejde.
Polovina tohohle města by dala život,
aby ochránila Elenu Gilbertovou.
-A co já? -Ty jsi dospělá.
Můžeš se rozhodnout sama, ale jestli chceš můj názor,
tak tady zůstaň.
Netvrdím, že se někdy naučím být dobrou matkou,
ale pokusím se o to.
Mám všechen čas světa, abych to zvládla.
Hledala jsem tě celá staletí. Tak tě teď neopustím,
i když obě víme, že chceš víc než jen čas na sbližování matky s dcerou.
Máš pravdu. Chci všechno.
Chci svou dceru, chci nesmrtelnost
a chci Stefana Salvatora.
On je moje pravá láska.
Nerada bych vám stála v cestě.
Ahoj.
Tady jsi. Všude jsem tě hledal.
Jo. Nemohla jsem najít žádnou díru, do které bych zalezla, takže...
Jsi můj kámoš. Musíš mi to říct na rovinu.
Jsem příšerná?
To jsi sem přišla kvůli tomuhle?
Dobře.
Na něco se tě zeptám.
Když ses dozvěděla o mně a Katherine, co tě napadlo jako první?
-Popravdě, napadlo mě "fuj". -Vidíš? A kdybys mi to zazlívala,
tak bys tu teď se mnou neseděla, ne?
Možná jsem přišla proto, že v lidech vidíš to nejlepší.
Jo. Jasně. Někdo to říct musí, tak tady to máš.
Připravená? Caroline...
Jsi příšerný člověk.
Jsi... bezohledná, jsi povrchní.
-Jsi naprosto nespolehlivá... -Hej.
-Jsem zranitelná. Nebuď zlý. -Víš co? Když o tom tak přemýšlím,
nechápu, co na tobě Klaus viděl.
-Co si myslel? -Sklapni!
Jsi v pořádku?
Jsi v pořádku, chlape?
Nikdy mi nebylo líp.
Čekali jsme na tebe.
Damon mě učí hrát takovou hru.
Víš, ujistil mě, že pojedeš z města po téhle cestě.
-Říkal jsi, že mě necháš jít. -Říkal. Snažil jsem se.
-Ví Elena, že jsi tady? -Ona je důvod, proč jsem tady.
Ne. Škrtni to. Já jsem důvod, proč jsem tady.
-Co chceš, Damone? -Chci to samé, co ty, Aarone.
Vrátit se v čase, napravit minulost, vrátit toho, koho jsem ztratil.
Všechny jsem ztratil kvůli tobě!
Víš, kdo vyvraždil celou mou rodinu? Ty!
-Oprávněně. -Tak či tak jsem to udělal.
Roztrhal je na kusy, líbilo se mi, co dělali za zvuky,
protože jsem věděl, že si to zaslouží, přesně jako ty.
-Elena pro tebe byla až moc dobrá. -Taky jsem si to myslel. Jo.
Že mám být lepší a ona horší, aby ji přijala.
Ležel jsem uprostřed silnice, díval se na hvězdy,
poklábosil s lidmi, jako jsi ty,
snažil se přesvědčit sám sebe, že zabít je, je špatný instinkt,
a že ušetřit jejich život je ta správná věc.
Tak co jsi udělal? Zabil jsi je?
Na tom nezáleží. Jde o to, že jsem byl rozpolcený.
Právě teď, přesně v tuhle chvíli,
je mi to naprosto jasné.
Víš, Elena si myslí, že jsem stvůra.
A víš co? Má pravdu.
To je ten Damon Salvatore, kterého znám.
UPÍŘÍ DENÍKY
České titulky Michaela Křížová Iyuno-SDI Group 2022 tný instinkt,