- Silas... - Helló, árny-énem.
Tudod, akárhányszor behunyom a szemem, azt látom, hogy fuldoklom.
Ennek véget kell vetnem.
Sok fájdalom után...
Bonnie meghalt, Elena.
Még él bennünk a remény.
Silas halálával vissza akarom hozni Bonnie-t az életbe.
- Érezlek. - Bonnie?
- Sikerült! - Visszajöttem.
De a győzelemnek ára volt.
Őszül a hajam, és potyognak a fogaim.
Nem tudom, ez mit jelent, de egészséget biztos nem.
Öregszel. Néhány hónapod van hátra.
Minden természetfeletti lény, aki átkel a Másik Oldalra,
rajtad fog átkelni, ami rohadtul fog fájni.
És új ellenségek is fenyegetnek.
Jó, hogy vámpírvér van a testedben,
mert ez az első lépés egy új vámpír teremtéséhez.
Ez pedig a második.
Előzetes jelentés 62547-es alanyról.
Az alany körülbelül 14 nap alatt változott
emberből vámpírrá.
A mutatók pozitív reakciót jósolnak
Az első zacskó hígítatlan Augustine vérre.
Fizikai erő. Előre nem látott mellékhatás.
Befejezem a transzfúziót.
Vészhelyzeti eljárás aktiválása!
Vámpírnaplók V/8 Egy hulla a szobatársam
Szia anya! Tudom, hogy rég nem találkoztunk, sőt, nem is beszéltünk,
úgyhogy készítek neked egy videóbeszámolót.
Végre befejeztem az őrületes nyári körutamat, új frizurát vágattam
és a fősulin vagyok! A Whitmore-ban, ahol a nagyi tanított.
Ez a koliszobám. Óriási, ugye?
Még kandalló is van. Mégis hány koliszobában van kandalló?
Itt vannak a csajok! Üdvözöljétek anyát!
- Üdv! - Hogy van?
Tudod, bulit szerveznek a tiszteletemre, de semmi különös.
Hiányzol, szóval látogass meg majd, ha lesz időd.
Na jó, hamarosan hívlak. Szia.
Egyébként anya, már nem vagyok boszorkány, mert
meghaltam, aztán visszajöttem a túlvilágról.
Igen. Én vagyok a természetfeletti horgony, ami összeköti a két világot,
Gyakorlatilag szellem vagyok, bár meg tudnak érinteni, és látnak is,
- Szóval... - Oké!
Talán kihagytam egy részletet. Vagy kettőt. Majd elmondom személyesen.
- Mégis mennyire lesz nagy ez a buli? - Hát, lássuk...
Silas és Tessa halott, te viszont már nem vagy az.
Ami azt jelenti, hogy hatalmas okunk van az ünneplésre!
Vagyis hatalmas lesz a buli.
Remélem. Mert mindketten csak egy barátot szereztünk eddig a fősulin.
És ne felejtsük, hogy az enyém felszívódott, miután megcsókolt,
a tiédet pedig egy vámpírgyűlölő titkos társaság
teadélutánján látták utoljára.
Az Augustine, ugye? Amelyik eltussolta a szobatársatok halálát,
és nem akar itt látni?
Mi van? Figyeltelek! A túlvilág unalmas.
Mégis mi mást csináltam volna?
Jól van, az Augustine el akar üldözni.
Kit érdekel? Nem számít. Itt maradunk.
Éljük tovább az életünket együtt,
mint nem vérszomjas vámpírok és volt boszi, vagy izé... mit tudom én!
- És bulit tartunk! - Méghozzá vodkazselével.
Fenébe!
Fel kell vennem a tantárgyaimat.
Most mi van?
- Semmi. - Semmi.
Jó tárgyfelvevést.
Istenem!
Uramisten!
- Várj. Felvenni a tantárgyaidat? - Jó, tudom, hogy...
Elena nem bánja,
de akkor sem akarom a képébe dörgölni az első napon a közös szobánkban.
- Bármikor elszökhetünk hozzánk is. - Úgy érted, Damon-höz?
Tényleg, szexelhetnénk a fürdőkádjában, sőt
Katherine nézhetne is minket közben.
Amúgy ez a frizura... elég dögös.
- Minden oké? - Aha.
Csak mennem kell órára. Este találkozunk?
- Aha. - Oké.
Készen állok.
Na jó, tudom, hogy ez bénán fog hangzani, de...
Ahányszor úgy kezded, hogy ez bénán fog hangzani, képzeld, béna is!
Ez Bonnie bulija.
És óriási részed volt abban, hogy újra köztünk van, szóval
szerintem itt a helyed . Várj. Tartsd egy percig.
Szia! Aaron, szia!
- Helló. - Rég nem láttalak. Tessék. Gyere el.
Ki az az Aaron?
Buli egy koleszban? Kösz, nem.
Tudom, mit csinálsz. Mindenkit ellöksz magadtól.
- De az a helyzet... - Ezt honnan tudod rólam?
Te magad mondtad el a jelmezbálon.
Amikor megszuggeráltalak. Na jó, felejtsd el, hogy ezt mondtam,
Felejtsd el, hogy bármit is tudok. Kezdjük elölről.
Eljössz a bulinkra, lesz ingyen sör, és jól fogod érezni magad.
- Ott leszek. - Szuper.
Hű, ez meleg helyzet volt. Talán tényleg el kéne mennem,
nehogy kiteregesd minden titkunkat,
és smárolj a rejtélyes mogorva sráccal.
Az egyetlen rejtélyes mogorva srác, akivel smárolni akarok, te vagy.
Erről jut eszembe, hívd el Stefant is.
A mogorváról, vagy a smárolásról?
Mindegy, úgyse jön el.
Visszatért a memóriája, és emlékszik, hogy utál minket.
Azért próbáld meg, jó? Vettem whiskyt,
úgyhogy szépen berúghat, és utálhat minket messziről.
Átadom neki az üzenetet.
Az a helyzet, hogy meghívtak minket egy fősulibulira.
Jaja, nekem is ez volt az első reakcióm.
De aztán Elena beígérte, hogy patakokban fog folyni a minőségi pia.
Stefan...
- Jól vagy? - Igen, jól.
És a kedvenc karosszékem?
Üzenem Elenának, hogy kösz, de ma nem vagyok bulizós hangulatban.
Lehetne még az idén, morcos Matty?
- Akarok még egy italt! - Nem!
Részeg vagy, és a frászt hozod a vendégekre.
Ugye tudod, hogy valahányszor, nemet mondasz nekem, egyre dögösebb vagy?
Talán valami cseh valóságshowt nézel?
Honnan tudod, hogy ez cseh?
Szemkontaktus! Kezdetnek nem rossz.
- Ha lefordítod, kapsz inni. - Oké.
- Mégis mi a bánat ez? - Hát, a nyáron jártam Prágában.
Találkoztam egy lánnyal, és követett hazáig.
És a pasija valami kísérteties dolgot rakott a fejembe.
- Atyaég... Ez nem jó. - Miért?
A barátaim eljönnek ezért a pengéért..
Óvd meg bármi áron.
Valami Kristof nevű pasas, nos... aktivált téged.
- Hogy érted, hogy aktivált engem? - Ő egy Vándor.
A Vándorok egyfajta boszorkányok.
Értenek a lélekbirtokláshoz. Egy ilyen van benned.
Olyan, mint egy emberi parazita, egy potyautas az agyadban.
És hogyan tudnék megszabadulni tőle?
Az a lány, aki idáig követett Prágából,
milyen volt? Mondjuk harcias, vagy kedves?
Röhejesen gyönyörű?
Eléggé. Nadia-nak hívják.
- Mi az? Ismered? - Úgy is mondhatjuk.
Kiosztottam az összes szórólapot.
És Damon megpróbálja elhozni Stefant is.
Fura, de ez úgy hangzott, mintha Damon eljönne a bulinkra.
Talán a rejtélyesen dögös
biosz tanársegéd hívása fel fog dobni.
Nocsak, ki támadt fel a sírból!
- Segítened kell. - Mi történt, Jesse?
- Gyere a szobámba, kérlek! - .-Oké, odamegyek, de.
- Mi a baj? - .-Hosszú sztori,
és a szobatársam mindjárt hazaér.
Jesse!
Jess, itthon vagy?
Sajnálom haver.
Jézusom!
Ki a fene csinált vámpírt belőled?
Kínszenvedés volt. Egész napra valami cellába zárt,
éjszaka pedig kivitt, és kísérleteket végzett rajtam.
- Miféle kísérleteket? - Nem tudom.
Először éheztetett, aztán meg beinjekciózott valami fura vérrel.
Mit mondjak a szüleimnek? Egy csomó üzenetet hagytak,
- fogalmuk sincs, hogy hová tűntem. - Felhívod őket,
és azt mondod, hogy elvesztetted a mobilod, de semmi bajod.
Hol van most Wes?
A laborjába zártam, miután megtámadtam.
Igazából eléggé homályos, hogy szöktem meg,
nem voltam egészen magamnál.
- Mert új vagy, és éhes vagy. - Már nem sokáig.
Elhoztam a készletünket.
- Hogy vagy? - A készleteteket?
- Te is vámpír vagy? - Úgy mondod, mintha rossz dolog lenne.
A vámpírság első szabálya, hogy vedd észre, milyen király vagy.
- Aaron hogy van? - Rendben van. Mármint életben.
Elena, várj. Arra gondoltam, hogy csinálhatná Jesse.
Most már vámpír vagy. Lehet, hogy bántottad,
de meg is tudod gyógyítani. A véreddel.
Jó ég! Ez őrületes!
Megtanítjuk igézni is?
Helló, idegen! Nézd, mit csórtam.
- Üsd ki magad. - Jaj, ne már!
Légyszi, igyál velem egy pohárral.
Légyszi Stefan. Ami azt illeti, iszonyatos évem volt,
és jó lenne látni egy baráti arcot.
- Egyet. Szánalomból. - Látod? Az univerzum hatása.
Nem tudom, tudtad-e,
de a hasonmásaink egymásnak vannak rendelve.
Szóval tetszik, vagy sem, valaki olyan mellett fogsz kikötni, aki olyan, mint én.
És, bár úgy tűnik, az univerzum Elenára tette le a voksát,
jelen pillanatban, nem tudom hibáztatni.
Mégis mi bajod van?
A fájó ízületektől, a sorvadó fogínytől,
és attól eltekintve, hogy 5 percenként kell pisilnem, istenien vagyok!
De eleget beszéltünk rólam. Te miért vagy teljesen egyedül?
Azért, hogy ne kelljen beszélnem senkivel.
Hát, ha mégis beszélni akarsz valakivel, itt vagyok.
És őszintén szólva, eláztam, úgyhogy nem fogok emlékezni.
Azt hittem, ha megölöm Silast, tovább tudok majd lépni,
de tévedtem.
A nyarat egy széfbe zárva töltöttem. Az egyik percben jól vagyok,
a következőben úgy érzem, hogy haldoklom.
Klasszikus poszttraumás stressz. Átéltél egy eléggé traumatikus élményt.
És mióta visszajöttél, rengeteg szabadidőd van,
hogy újra átélhesd azt a szörnyűséget a széfben.
Hát, hadd adjak értelmet az életednek.
Segíts nekem egy apróságban.
Tudhattam volna, hogy arra megy ki a dolog, hogy akarsz valamit.
Én csak segíteni próbálok. Mégis mit tudhatok én a poszttraumás stresszről?
Végül is csak a szemellenzős apám elragadta tőlem az újszülött kislányomat,
és aztán 500 éven át menekültem,
miután az egész családomat kiirtotta egy pszichopata.
Ugyan! Ennek nem volt semmi maradandó hatása.
Jól van, oké.
Oké. Mit szeretnél?
Azt hittem, soha többé nem akarsz látni. Miért hívtál?
Stefan, szeretném bemutatni Nadia Petrova-t, a lányomat.
- Szóval a mamád is olyan, mint én? - Igen. Hosszú sztori.
De a lényeg, hogy jól van. Te is rendben leszel.
Egyfolytában a termet pásztázod.
Félsz, hogy a vámpír énem megtámadja a negyedik emeleti gólyákat?
Dehogy! Ne haragudj, csak keresem az...
Igazából nem is tudom, hogy ki ő nekem.
A pasid? Jóbarát extrákkal?
A legjobb barátnőm kisöccse.
Még gimibe jár.
Azt hiszem... őrülten szerelmes vagyok belé.
- Rajta tartod a szemed Jesse-n? - Aha.
Megtanítottam, hogyan csillapítsa a vámpír éhséget
alkohol segítségével.
Én meg elküldtem Damon-t, hogy vallassa ki Wes-t.
Tisztában vagy vele, hogy meg fogja ölni Wes-t ugye?
Nem fogja megölni. Csak infót szerez tőle.
- Tudod, hogy most tévedsz, ugye? - Ne jó.
Tudom, hogy nem örülsz neki, hogy Damon-nel együtt vagyunk,
Nem, nem igaz. Engem nem zavar, hogy együtt vagy vele,
amennyiben tisztában vagy azzal, hogy milyen milyen ember is pontosan.
Mégis mit akarsz?
Legszívesebben most rengeteg piát döntenék le a torkomon,
és smárolnék a barátnőmmel, de sajnos,
nem tehetem, amíg ki nem préselek belőled néhány választ. Azta!
- Azokhoz ne nyúlj! - Ezekhez? Ezekhez itt?
Miért? Hiszen egy főiskolán vagyunk, igaz? Egy rakás diákkal.
Nem tudom elképzelni, hogy egy orvos egy csomó ragályos kórt tárolna itt csak úgy.
Kutató orvos vagyok. Vagyis tudós.
Akkor már értem. Ismertem hozzád hasonlókat.
A tudomány a gyógyítás felett, mi? Hadd tippeljek:
Ezeket a vámpír kísérleti patkányaidon használod, igaz?
Nincs kedved társalogni? Jól van.
Akkor most azt játsszuk, hogy beinjekciózlak téged...
nekrotizáló fasciitisszel, bármi is legyen az.
- Az húsevő baktérium. - Undi!
Mindegy. Beinjekciózlak, és felteszek egy köteg kérdést.
Ha rendesen válaszolsz,
akkor szépen megitatlak az én fincsi vámpírvéremmel, ami egyből meggyógyít.
Ha viszont nem adsz kielégítő választ,
akkor megnézzük, mennyi húst tudnak megenni ezek a kis fickók.
Csak a morbid kíváncsiság hajt, melyikőtök a fiatalabb?
- Én. - Én.
Aha.
Oké, itt a kés, amit az a Vándor hagyott nálam.
- Mi a fenét művelünk itt? - Ülj le Matt.
Ez nevetséges.
- Ez mi a fene volt? - Előhívta Matt potyautasát.
Mit keresel itt?
Nyugi. Nyugi.
Nyugi.
Üdv, Gregor. Nadia mamája vagyok. Örülök, hogy végre megismerhetlek.
- Mit akarsz? - Máris mondom:
Nadia az egyetlen lányom,
így természetesen mindenkire gyanakszom, aki járni akar vele.
Áruld el szépen, mi a valódi oka, hogy Mystic Falls-ban vagy.
Hogy végezzek Silasszel.
Szóval egyáltalán semmi köze nincs ehhez?
Hogy került hozzád?
Most sokkal szívesebben iszogatnék, úgyhogy ne pazarold az időnket,
áruld el, minek jöttél ide.
Jól van. Silas halála után, őt is meg kellett volna ölnöm.
Erre nem számítottam!
Kihasználtál, hogy eljuss hozzá? Miért?
- Miért akarod megölni? - Mert a Vándorok ezt akarják.
Nem kérdőjelezem meg a parancsot.
Érted már, miért nem akarom, hogy a lányommal járj?
Mert a Vándorok kegyetlenek, manipulatívak és álszentek.
Jól tudom...
mert a nagyapád is az volt.
Oké, foglak.
- Hogy tehetted? - Csigavér. Matt-nek semmi baja.
Gregor-nak viszont annál inkább. Kiűztem a lelkét.
Jó oka van annak, hogy olyan nagyon akarta ezt a kést.
Ez az egyetlen dolog, ami örökre végez egy Vándorral.
Vámpírrá változtatni egy kölyköt, hogy kísérletezhess rajta?
Nagyon durva! Mégis mi van ezen a helyen,
amitől az emberekből őrült tudós lesz?
Az emberkísérletek részei az orvostudománynak.
De az alanyok általában önként jelentkeznek,
lemondanak a jogaikról, vagy némi zsét kapnak a szolgáltatásért.
Néha áldozatot hozunk a jó ügy érdekében.
Nem én vagyok a legjobb ember a világon,
amit most mondtál, az Mengele szintű baromságnak hangzik,
szóval hadd kérdezzem meg: mi lenne az a jó ügy?
Veszettség. Jól hangzik ugye?
És pont illik az alkalomhoz.
- Minden rendben van? - Azon a híres Másik Oldalon vagyok?
Igen.
Miért... Miért került ide?
- Meghaltam. - Úgy értem, ön mi volt?
Boszorkány.
- Te mi vagy? - A horgony. A Másik Oldalé.
Minden természetfeletti lény, aki meghal, rajtam kel át.
- Az elég kellemetlen lehet a számodra. - Jobb, mint holtnak lenni.
Nagyon sajnálom. Iszonyú butaságot mondtam.
Semmi baj, aranyom. Nem volt jó meghalni.
De mivel érezted a fájdalmamat, gondolom, ezt tudod. Sajnálom.
De mondok valamit. A fájdalomnak már nyoma sincs,
és tudod, nagyon jól esik egy barátságos arcot látni itt.
Bocs. Gyakorlatilag, birkóznom kellett Elenával, hogy ezt megszerezzem.
- Minden rendben? - Igen. Azt hiszem.
Helyes. Akkor most velem kell jönnöd.
- Hová megyünk? - Felvenni a tárgyaidat.
Ez egyszerűen fantasztikus!
Ez az egyik isteni mellékhatás. Kiélesedtek az érzékeid.
Szóval, ez soha nem múlik el?
Soha.
A veszettséggel melléfogtam. Keresek valami gyorsabban ható kórt.
Jesse-ből új típusú vámpírt akartam csinálni.
Szörnyen nagyra törő terv a részedről.
Szörnyen okos vagyok.
Ebóla!
Miért?
A fajtád veszélyes az emberekre.
Azért, mert belőlünk táplálkoztok. Ezen változtatni akarok.
Mi az?
Amikor a múltkor megcsókoltalak, elég kínossá vált a szitu...
Ha a vámpíroknak nem kell emberi vér,
nem jelentenek fenyegetést.
Én nem veszem be ezt a jó ügy dumát.
Az emberi vér csak átmenetileg lakatja jól Jesse-t.
- Amíg meg nem ízleli, amire igazából vágyik. - És mi az, amire igazából vágyik?
Megharaptál!
- Minden oké? - Igen, csak most le kell lépnem.
Jesse...
Oké, nem is annyira béna ez a buli, mint ahogy vártam.
- Aaron, szia! Hát eljöttél? - Nehezen. Azt hiszem, elaludtam.
- Csak most ébredtem. - Fura.
Hát, ettől jobb lesz.
Ó, most már értem, hogy Wes miért félt tőled annyira.
Csirió.
Zűrös vagy.
- Figyelj csak, mégis honnan ismered Wes-t? - Ő a gyámom.
Tényleg?
- És mi van a szüleiddel? - Meghaltak.
Az enyémek is. Az igaziak, és az adoptálók is.
Ez durva! Pedig én szoktam lenni a legszánalmasabb figura.
Szóval mi történt?
A kocsink lezuhant egy hídról. Én túléltem, ők nem.
- És veled? - 6 éves voltam,
és elmentünk kempingezni. És anyukám sikoltozására ébredtem.
Odamentem megnézni, és minden csupa vér volt.
És harapásnyomok voltak a nyakukon.
Harapásnyomok?
Azt mondták, egy medve bejutott a kempingbe.
Aztán egy darabig,
távoli rokonok között hányódtam, végül
Wes befogadott.
Szóval ő maradt szinte az egyetlen családtagom.
Hű, azt hiszem, rénk fér még egy vodkazselé. Mindjárt jövök.
- Örülök, hogy eljöttél. - Én is.
- Nem láttad Jesse-t? - Nem.
- Várj, hova mész? - Felhívom Damon-t.
Szólok, hogy nehogy megölje Dr. Wes-t.
- Hát itt vagy? - Hagyj békén.
Stefan, nincs semmi baj. Nyugodj meg.
Az most nem megy! Fel tudod fogni?
Két lehetőséged van: vagy megoldod most, vagy elmenekülsz.
De mindenképpen szembe kell nézned vele.
Nem kapok levegőt.
Stefan, hogy hívták az első embert, akit...
megöltél?
- Nevezd meg! - Giuseppe Salvatore.
És a másodikat?
Koncentrálj a nevére.
Thomas Fell.
Látod? Te irányítasz. Szilárd talajon állsz.
Nem fuldokolsz. Nem haldokolsz.
- A nevüket! - Honoria Fell, Marianna Lockwood,
Christopher Gilbert, Margaret Forbes...
Látod? Mondtam, hogy tudom, mit csinálok.
Köszönöm.
Igazad volt. Gregor halott.
- Most örülsz? - Nadia, te jobbat érdemelsz.
Menj a pokolba!
- Hogy mit eszik Jesse? Vámpírvért? - Hát, ezt állítja a prof.
És ha egyszer elkezdi, nem tud leállni.
Figyelj csak, ez azt jelenti, hogy Wes még életben van, ugye?
- Egyelőre. - Az jó. Légyszi, ne öld meg, Damon.
- Damon? Mondd, hogy nem fogod megölni. - Oké, oké, oké!
Nem ölöm meg. Szia.
Az a gond, hogy ismerem a fajtádat.
Sokkal jobban, mint hinnéd. Ha életben hagylak, újra megteszed.
Újabb vámpírt kreálsz, és folytatod a kísérletet.
Ezt csak úgy tudom megakadályozni, ha kinyiffantalak.
Mázlid, hogy nincs kedvem sírgödröt ásni.
- Mi a fenét művelt velem? - Nyugi öldöklő.
Nem elég, hogy bezárt, és teleszurkált tűkkel,
de ráadásul épp annak a lánynak a vérét akarom, aki tetszik!
Szörnyetegekkel táplálkozol, Jesse.
Úgy látom, Forbes professzor elfelejtette megemlíteni az oktatásod során,
hogy sokkal öregebb vagyok nálad, vagyis sokkal erősebb is vagyok.
Ez így nem egészen helytálló.
Mi a fenét műveltek veled?
-Damon!
Jesse! Jesse, engedd el. Jesse!
Le fogja tépni a fejemet, Elena. Segíts!
Ne! Ne!
Ne, Jesse! Jesse, tarts ki.
Tarts ki kérlek. Maradj velem kérlek! Jesse?
Maradj velem, kérlek.
Ne!
- Hogy tehetted? - Meg akarta ölni Damon-t.
- De megígértük, hogy segítünk neki. - Nem tehettem mást, oké?
Amint megízlelte a vámpírvért, nem lehetett leállítani.
Kérdezd meg Dr. Frankenstein-t.
Megyek, elintézem.
- Caroline, annyira sajnálom... - Igen, én is.
Mert az az Elena, aki régen voltál, adott volna Jesse-nek egy esélyt.
Kedves Nadia, sajnálom, hogy megöltem a barátodat,
de anyaként ez volt a kötelességem.
Az öngyilkosság viszont nem igazán anyához méltó tett.
500 éven át menekültem az ellenségeim elől
de aztán egy nap, megálltam.
Most egy új ellenség akarja a halálomat.
A Vándorok elől persze elfuthatnék,
de van egy ellenség, ami elől nem menekülhetek:
az idő
Nevezd büszkeségnek, vagy hiúságnak,
de ilyen élet után nem vagyok hajlandó ágyban, párnák közt halni meg
Ég veled, Nadia
Mégis mit művelsz?
Megmondtam, hogy vagy szembenézel a gondjaiddal, vagy elfutsz.
Ez a harmadik lehetőség.
És mégis milyen gond miatt ugrottál le az óratoronyról?
Haldoklom, Stefan. Azért, mert öreg vagyok.
A gyógyír tett velem valamit, amitől felgyorsult az egész rémisztő folyamat.
Te Katherine Pierce vagy.
Kapd össze magad.
Nem tagadom...
hiányzik a mágia.
Hagyd a gyertyákat.
Úristen! Azt hiszem, Jesse meghalt.
Mi?
Nem állok készen. Nem akarom.
Bonnie, mi baj van?
Bonnie!
Mi volt ez?
Én vagyok Másik Oldal horgonya, Jeremy.
Minden természetfeletti lénynek, aki meghal, rajtam kell átkelnie.
Milyen sűrűn esik ez meg?
Bonnie, miért nem mondtad el?
Itt vagyok, veled. Megérinthetlek.
Tudtuk, hogy lesznek következmények.
- Csókolj meg. - Mi?
Csókolj meg.
Te és én...
ez... ez megéri.
Ez bármilyen következményt megérne.
Sajnálom. Nem úgy értettem, amit mondtam. Átléptem a határt.
Csak akkora szívás, mert Jesse jó srác volt.
Tudom. Nem öltem volna meg, ha van más választásom,
de veszélyes volt. Kérlek, higgy nekem.
Tudnom kell, hogy elhiszed, hogy igazat mondok, Caroline.
Elhiszem, oké? Elhiszem, hogy meg akarod ünnepelni,
hogy fősulira járhatunk, és hogy átlagos gólyák lehetünk.
Megértem. Én is ezt akarom.
De Elena, mikor jössz rá végre, hogy a külvilág közel sem
olyan veszélyes, mint az az ember, akivel megosztod az ágyadat?
Hű, te aztán nem köntörfalazol.
Ha egyszer nem leszek őszinte,
akkor már nem leszek a legjobb barátnőd.
És remélem, az a nap sose jön el.
Ha végezni akarsz velem, akkor inkább röpíts egy golyót az agyamba.
Meg akarom várni, amíg ezt az egészet kiigézhetem a fejedből.
Ez meg mi a fene?
- Miért áll ezen, hogy "12144"? - Miért érdekel?
- Mert én voltam a 21051-es. - A 21051-es?
Te egy Augustine vámpír voltál?
Már évtizedek óta nem hallottam ezt a nevet.
Vámpír kísérleti nyulak, kódolt alany nevek.
Azt hittem, már 60 éve betiltottak titeket.
Rosszul hitted.
Azt mondtam, hogy nem foglak megölni.
Hazudtam.
Porlasztott verbéna. Aki vámpírokkal dolgozik, nem lehet elég óvatos.
Augustine biztosan odalesz a gyönyörtől, hogy visszakap. elég óvatos.