În episoadele anterioare...
- Eu sunt Elena. - Eu sunt Stefan.
Dragostea m-a adus în Mystic Falls, tot dragostea m-a îndepărtat.
Te iubesc, Damon.
- Silas. - Bună, umbra mea.
Şi chiar dacă am pierdut aproape tot...
Bonnie a murit, Elena.
Nu am idee cine sunteţi.
Sunt oameni în această şcoală care vă urmăresc
pe tine şi pe prietenii tăi.
Renunţă la şcoală şi întoarce-te la Mystic Falls.
...nu ne-am pierdut speranţa.
Întregul plan diabolic a lui Silas e să se sinucidă
şi să se reunească cu iubita lui moartă, Amara.
Vreau să folosesc moartea lui pentru a o readuce la viaţă pe Bonnie.
Silas a fost iubirea vieţii mele. Nu am spus că eu am fost a lui.
El voia să fie cu Amara.
Silas are nevoie de fiecare strop de sânge din corpul tău
pentru a se vindeca, Katherine.
Nu, Damon. Nu vreau să mor.
Sunt în Iad ?
Eşti sigură că poţi mânca toate astea ?
Sărbătoresc. Credeam că voi muri.
Nu am murit.
Deci, acum sunt liberă să fiu ce vreau eu să fiu.
E o zi bună.
Îmi place părul, apropo. Îndrăzneaţă alegere.
JURNALELE VAMPIRILOR
- E plăcut. - Este.
Linişte, calm, pace... Îmi place viaţa noastră când e aşa.
Dar e viaţa noastră.
Ceea ce înseamnă că, probabil, cineva va intra pe uşa aia şi va distruge tot.
- Nu spune asta. - În zece, nouă...
- Lasă-mă să mă bucur de moment. - Şase, cinci...
Damon, azi e ziua în care o aducem pe Bonnie înapoi.
- E o zi bună. - Trei, doi...
Damon, e o zi bună.
Salutări !
- Unu. - Bună dimineaţa, prieteni-inamici.
Ştiţi, sunt doar de câteva ore în vechea mea viaţă de vrăjitor,
dar, cumva, soarele e mai cald.
Probabil pentru că nu mai sunt blestemat
să trăiesc mai mult decât el.
De ce ai intrat peste noi în casă, Silas ?
Păi, Damon, după 2 000 de ani de existenţă mizerabilă,
în sfârşit, voi muri.
'Neaţa, somnorosule. Ai dormit bine ?
- Tessa. Bună. - Eşti confuz.
- E de la amnezie sau de la tequila ? - Cred că de la amândouă.
Încă încerc să-mi amintesc noaptea trecută.
Ne-am împărtăşit suferinţele.
Am băut shoturi unul de pe corpul altuia...
Suferinţa a dispărut. Ia. Mure.
Mulţumesc. De ce eşti atât de bine-dispusă ?
Am văzut un mesaj pe telefonul tău după ce ai picat aseară.
O avertizare de la prietenii tăi.
Silas a luat leacul. E vrăjitor.
Este muritor şi acum îl pot ucide.
Trezeşte-te, frumosule. Dublura ta moare azi.
Toţi ştim că Tessa e o nenorocită răzbunătoare.
Dublura ta, Amara, a murit de mâna ei, dar azi, după 2 000 de ani,
Amara şi cu mine ne vom reuni în sfârşit.
În regulă, sari peste părţile lacrimogene.
Uite, fata mea încearcă să aibă o zi bună,
şi sunt promisiuni pe care se aşteaptă să le ţii.
Nu crezi că îmi voi ţine promisiunile ?
Ai spus că, acum eşti vrăjitor din nou,
o vei aduce pe Bonnie înapoi de pe lumea cealaltă.
Am spus, şi pot.
Şi i-ai promis lui Damon că vei face asta dacă te ajută.
- Da. - Dar tu eşti cam rău.
- Fără supărare. - Nicio supărare.
Încerc doar să-mi dau seama cum pot fi sigură că ultima ta faptă
de această lume va fi să-mi aduci prietena înapoi.
Vrei să jur ca la grădiniţă ?
Încearcă să aibă o zi bună. Doar spune-i cum se va întâmpla.
Vreau să distrug lumea cealaltă
ca să nu rămân blocat în purgatoriul acela
când mă voi sinucide în sfârşit.
Înainte să fac asta, o voi aduce pe Bonnie înapoi.
Şi, fiind un vrăjitor uimitor şi atotputernic,
pot face amândouă lucrurile.
Trebuie doar să găsesc mai întâi ancora şi să o distrug.
Ancora ?
Silas caută ancora.
E obiectul care l-am folosit pentru a lega vraja
când am creat lumea cealaltă.
Dacă o distruge vraja, va fi ruptă. Adio purgatoriu supranatural.
Şi Silas poate muri şi să-şi găsească pacea.
Şi aş vrea ca mincinosul ăla trădător să nu aibă parte de asta.
Grozav, bine. Sunt de acord. Unde e ?
New Jersey ?!
Lumea supranaturală e legată de un obiect din curtea lui Snooki ?
Este într-un depozit şi va fi trimis cu vaporul,
deci, chiar trebuie să...
Bună, vânătorule. E o zi mare pentru tine, nu ?
Tu şi vrăjitoarea Bennett....
Termină, bine ?
E-în regulă, Jer. Toţi vrem acelaşi lucru azi.
Pe Silas mort şi pe Bonnie în viaţă.
- Da - Adică...
Lasă arbaleta jos, Pocahontas.
Şi noi trebuie să credem
că o va aduce pe Bonnie înapoi la viaţă din bunătatea inimii ?
Sper că nu. Adică, sunt un monstru oarecum.
Ştiţi, simt că săriţi pe mine acum, bine ?
Nu aş vrea să-mi pierd cumpătul şi să fac ceva...
Nebunesc.
Chiar îmi place să fiu iar vrăjitor.
Simt că mă reinventez constant.
Sunt un fel de Madonna supranaturală, nu credeţi ?
Deci, Silas ţi-a citit gândurile
şi a şi-a dat seama unde e ancora. Şi acum ?
Ştii povestea aia veche pe care ţi-am spus-o despre Călători ?
Stai. Nu-ţi aminteşti.
Ţi-am prăjit creierul şi ţi-am luat amintirile. Scuze.
Călătorii... Ştii cum Silas vrea să distrugă lumea cealaltă
ca să trăiască în pace cu târfa de Amara,
pe care o numeşte iubirea vieţii lui ?
Călătorii nu vor asta.
- De ce nu ? - Nu e important.
Rectific. Foarte important.
Doar că nu voi răspunde.
Ştii ceva ? Cred că trebuie să fiu beat
ca să înţeleg această poveste.
Călătorii sunt în posesia ancorei de 2 000 de ani.
O mută constant ca să nu ajungă pe mâini greşite,
şi nu-l vor lăsa să se apropie de ea. Cel puţin, nu înainte de a-l ucide eu.
Da ? Şi dacă dau greş ?
Nu o va distruge. Nu va putea.
De ce nu ?
O altă întrebare la care nu voi răspunde.
Bine. Trebuie să plecăm. Tu, ia o rangă sau patru din garaj.
- Pentru ce ? - Contează ?
Tu nu mergi. Doar bărbaţii.
Vorbeşti serios ? Nu vorbeşte serios.
- Nu, nu vorbeşte serios. - De fapt, sunt 100% serios.
Este o copie fidelă a iubirii vieţii mele, Amara.
Poţi înţelege de ce nu vreau să mă uit la faţa ei de impostoare toată ziua.
Nu are sens.
Ar avea sens dacă ai fi îndrăgostit de cineva
care ar arăta exact ca ea.
E ridicol.
O aduceţi la viaţă pe prietena mea cea mai bună.
Merg şi eu.
Hei !
Următoarea se duce în inimă.
Acum grăbiţi-vă. Am timp doar până la apus
înainte ca Tessa să încerce să mă oprească.
Singurul lucru la amnezie
e că nu îmi amintesc cum am ajuns eu în povestea asta.
Odihneşte-te, somnorosule. Nu-ţi face griji pentru detalii.
Silas va muri azi.
Şi îşi va petrece eternitatea pe lumea cealaltă,
cât se poate se departe de Amara şi de pace.
Am totul sub control. Când urzeşti comploturi atât timp ca mine,
iei în calcul toate posibilităţile.
Ce s-a întâmplat ?
Silas a pus o vrajă pe cabană. Suntem blocaţi aici până la apus.
- De unde ştii ? - Pentru că eu l-am învăţat vraja.
Nu vreau să ştiu dacă Tyler a sunat, aşa că nici măcar nu-mi spune.
Te ocupi de electrocasnicele mici sau de obiectele de toaletă ?
Aş constrânge un băiat frumos să facă asta pentru noi,
dar nu cred că vreau să mai văd vreun băiat drăguţ.
Cu excepţia lui Jesse, care nu răspunde la telefon.
- Ne mutăm ? - Alo !
Dr. Maxfield crede că suntem vampiri,
a ameninţat că ne dă în vileag, ne-a spus să renunţam la şcoală.
Nasol.
Ce naiba cauţi în dormitorul meu, Katherine ?
Aveam nevoie de un loc unde să stau.
- Poftim ? Te dispreţuiesc. - Sunt disperată, bine ?
Damon m-a dat afară, Stefan nu-şi aminteşte de mine,
şi tocmai am cheltuit ultimii 20 de dolari
pe o masă de care nici nu m-am bucurat.
Şi cum e asta problema mea ?
Uită-te la tine. Te muţi ? Renunţi ?
Nu-ţi stă în fire. Ai nevoie de mine rău.
În schimbul unui loc unde să stau şi tichetul de masă al Elenei,
te ajut să te ocupi de doctor... Cum l-o chema.
Dr. Maxfield. Predă bio.
Scuze... Poftim ? Te temi un profesor ?
Scumpo... Trebuie să neapărat nişte ore private de ticăloşie,
Norocul rău e că eu am doctorat în asta.
Ce spui, colega ?
- Telefonul lui Stefan. - Cine e ?
Straniu...
Vocea ta de dublură e exact ca Amarei,
aşa de smiorcăită.
Tessa, unde e Stefan ?
E aici. Ei bine, nu chiar aici.
A intrat la duş.
Între noi fetele, transpiră mult, dar bănuiesc că ştii asta.
- Îi pot lăsa un mesaj ? - Da.
Aminteşte-i că eşti o ticăloasă nebună.
I-aş spune, dar cred că ăsta e exact genul lui.
E cu Tessa. De ce naiba se tot duce la ea ?
Cine ştie ? Amnezia lui Stef îl face cam schimbător.
Stai. Nu i-ai spus Elenei ce i-am făcut lui Stefan ?
Ce să-mi spună ?
Păi... Silas avea nevoie de puterile lui parapsihice
ca să intre în capul lui Tessei,
şi singura cale de a-i reactiva temporar abilităţile
era să-i rup gâtul lui Stefan.
De câteva ori.
De parcă nu ne ura destul.
Damon, Dumnezeule. Mă duc acolo.
Chiar ar trebui să se ducă. Cu Tessa nu e de glumit.
Nu. Lasă-l în pace pe Stefan.
După cum ai spus, e deja destul de supărat.
Se pare că e mai mult supărat pe tine.
Poate noi doi putem găsi o cale de mijloc.
Cioc, cioc.
Cine e acolo ?
Primarul. Care primar ?
- Bine, care ? - Nimeni. Asta era gluma.
Nu e nimeni, pentru că l-am ucis pe primar.
Eşti un idiot.
Subiect 62547. Analiza sângelui.
Rata creşterii celulelor este fenomenală.
Cum era de aşteptat...
Ce faci aici ?
Măi să fie, sortita lui Stefan.
Unde e ?
Intră.
Cine sunt eu să stau în calea destinului ?
Elena. Nu trebuia să intri pe uşa aia.
Îmi pare rău.
Nu l-aş fi lăsat pe Damon să facă ce ţi-a făcut.
Sigur că l-ai fi lăsat.
Ai tendinţa enervantă de a face tot ce îţi spune el.
Nu sunt psiholog, dar cred că se numeşte codependenţă.
Uite, am înţeles că eşti supărat pe noi pentru cam tot,
dar crezi că, dacă te culci cu Tessa, rezolvi ceva ?
Cine a spus că m-am culcat cu Tessa ?
Sunt tare nepricepută cu mesajele.
Uite ! A sunat Elena. Se întreabă de ce eşti aici.
Se poate să fi înflorit, pentru efect.
Bine. Am venit doar să mă asigur
că nu a făcut o vrajă de atracţie fatală asupra ta,
dar acum că ştiu că eşti în regulă, voi pleca.
Da. Nu ar fi trebuit să intri pe uşa aia.
Mulţumesc lui Dumnezeu.
Cum reuşeşti, Damon ?
Cum rezişti să fii aici în timp ce prietena ta e acasă
făcându-şi griji pentru dublura sufletului ei pereche ?
Asta înseamnă să fii sigur. Presupun că ştii câte ceva despre asta
după cum îţi faci părul.
Te rog, nu-mi spune că crezi în porcăria asta cu profeţia dublurilor.
Porcărie ? Cum adică porcărie ?
Nu vezi că universul încearcă să oglindească
dragostea mea pentru Amara, aducându-ne dublurile împreună ?
Realizezi că, distrugând lumea cealaltă,
tu singur muţi munţii ca să fiţi împreună ?
Ăsta nu e destin, idiotule.
Eşti doar tu, care te comporţi ca un nebun.
Bun,,, Unde e ancora aia stupidă ?
- Nu am idee. - Cum adică nu ai idee ?
Crede puţin în mine !
M-am scufundat în mintea Tessei
pentru a vedea acest depozit.
- Cum arată ? - Din nou, nu am idee.
Tessa a creat-o după ce m-a închis într-un mormânt pentru 2 000 de ani
şi m-a lăsat să mor de foame. Ai uitat ?
O insulă izolată, halucinaţii înfricoşătoare...
Stai. Nu ştii unde este sau cum arată ?
Leagă o vrajă de o dimensiune a iadului supranaturală,
n-o să arate ca o chiuvetă de la Ikea.
Cu ce l-ai injectat ?
Nu ştiu. Scrie doar să eviţi contactul cu ochii
şi să nu ingerezi.
- Este etorfrină. - Poftim !
Ce faci, Elena ?
Îţi scurgem sângele cu verbină din corp
ca să te pot constrânge să uiţi că eu şi Elena suntem vampiri.
Stai. Ce ?! O să mă omori !
Încerc să calculez. În regulă...
Deci, dacă un bărbat obişnuit are cinci litri de sânge în corp...
- Nu cred. - Ţin minte unu...
- Rotunjeşte. - Perfect ! 1,9 litri.
Mâna dreaptă sau stângă ?
Dezlegaţi-mă. Îmi găsesc singur vena.
Mă veţi ucide.
Dă-mi mie. Nu e prima dată pentru mine.
Poţi să-mi dai un tubuleţ şi nişte leucoplast ?
Dumnezeule, chiar merge.
Deci...
Doctore...
Îmi spui cine mai ştie despre noi ?
Dacă voiaţi să mă omorâţi, nu v-aţi fi chinuit atât.
Trebuia să fi plecat când ţi-am spus. Sunt pe urmele tale.
Cine ? Cei la care vrei să ne dai de gol,
societatea aia secretă din care faci parte ?
Este o adunare astăzi la casa Whitmore.
Societatea o foloseşte pentru a găsi potenţiali candidaţi.
Voiau să te invite şi pe tine.
Până am început să suspecteze că eşti vampir.
Deci, tot ce trebuie să fac,
e să-i conving că Elena Gilbert nu e vampir ?
S-a făcut.
Nu te vor lăsa să intri. Un vampir nu poate trece pragul.
- Ce ţi-a făcut lada aia ? - Bonnie, ce faci aici ?
Nu voiam să pierd acţiunea. Nu în fiecare zi o fată învie din morţi.
- Nu cobi. - Nu cobesc.
Sunt realistă. Nu e o vrajă oarecare, Jer.
Când te-am adus înapoi, m-a omorât. Îţi aminteşti ?
Ceea ce am vrut să spun...
Nu e ceva pe ce mă pot baza, bine ?
Nu e bine. Ai încredere.
Dacă tu crezi că va funcţiona, iar eu cred că va funcţiona,
va funcţiona.
Doar spune-o. Trebuie s-o spui.
- Va funcţiona. - Mulţumesc.
Jer, ca să fim clari, Aş mai muri de 100 de ori
doar ca să te văd în viaţă, în faţa mea.
Înainte ca ziua de azi să se termine,
vom şti cum se simte asta.
Nu mai pierde timpul !
Trebuie să găsim chestia aia înainte să apară Călătorii.
De ce sunt interesaţi de ancoră ?
Mă urăsc deoarece am creat vraja nemuririi
şi ştiu că ancora este singurul lucru
care stă între mine şi sufletul meu pereche,
şi fiecare poveste de dragoste are nevoie de un lucru
care tot îi stă în drum.
Oarecum, ca tine, Damon.
Ştii poate eşti un vrăjitor atotputernic...
- Aşa ai zis ? - Da.
Dar te voi omorî cu plăcere dacă vei continua astfel.
Nu o vei face,
nu înainte de a ţi-o aduce înapoi pe prietena iubitei tale.
- Ce surpriză plăcută ! - Nu ai văzut nimic încă.
Cum sunt ocupată deocamdată,
am nevoie să te duci şi să-l omori pe Silas în locul meu.
Bucuros, dar e un obsedat de control care vrea să se omoare singur.
Adică, după ce distruge lumea cealaltă ?
Asta nu se va întâmpla, şi, în plus, îl vreau mort
înainte de a avea plăcerea de găsi ancora.
Da, m-ai pierdut.
- Omoară-l ! Acum. - Damon !
Ţi-am spus că ţi-am ademenit iubita aici, la mine.
Am folosit cel mai vechi truc din lume. Gelozia. Pe Stefan.
M-am gândit că ar trebui să ştii.
Tessa !
Opreşte-te !
Nu-l pot ucide încă. Trebuie să facă ceva pentru mine întâi.
Acel ceva e mai important decât Elena ?
Pentru că Silas a pus o vrajă asupra acestei case
şi a legat-o de soare,
ceea ce înseamnă că suntem prinşi aici până la apus.
Ceea ce înseamnă că, până atunci, trebuie să îl ucizi pe Silas,
sau eu o ucid pe Elena.
Cu o faţă precum cea a Amarei,
aş putea fi vindecător. Pa.
Stai !
- Domnişoară Gilbert. - Mă cunoşti ?
Sunt Diane Freeman.
Ne-am întâlnit în noaptea în care a murit colega ta de cameră.
Sigur. Ce noapte nebună.
În fine, am venit la chef.
Nu mi-am dat seama că o să ni te alături.
Am uitat să răspund ? Scuze.
Am fost ocupată cu studiul.
Doar ce am început ceaiul.
Aveţi mâncare ?
Ce-i ?
Este de la poliţia sanvişurilor ?
Doar încercam să îmi dau seama
de ce Wes mi-a spus să stau departe de tine.
Te cunosc ?
Aaron. Ne-am întâlnit ieri.
Ţi-ai schimbat parul. Este...
Aaron ! Bună. Deci, ce faci pe aici ?
Faci parte din societatea secretă ?
Din ce anume ?
Ştii tu... Societatea...
Tot nu mă prind.
Ori nu ai nici cea mai vagă idee, ori eşti bun la ţinut secrete.
- E dintele tău ?! - Nu.
Ce mi se întâmplă ?
E dintele tău ? Eşti...
Uite ce lucruri incredibile li s-a năzărit să facă cu mâncarea.
Ananas pe pizza ?!
Aşa de trist. Lasă-mă să ghicesc. Fără gluten ?
- Cum ai ajuns aici ? - Poftim ?
Aici, în viaţă, de pe lumea cealaltă. Cum ai revenit la viaţă ?
Da, asta. Poţi da vina pe prietena tău Bonnie pentru asta.
A deschis uşa apoi a fost distrasă
când l-a readus la viaţă pe frăţiorul tău,
aşa că, eu am trecut pe acolo când a murit ea.
Astăzi, Silas urma s-o aducă la viaţă după ce lua ancora,
dar tu i-ai spus prietenului meu,
care nu a pus viaţa nimănui mai presus de a mea,
inclusiv pe a lui,
să-l omoare pe Silas înainte să poată face asta.
Deci, nu, nu sunt tristă în legătură cu pizza.
Uite. Ce-ar fi să uităm de pizza ? Ce-ai zice să fac eu ceva ?
Bine. Raţă friptă ?
Stai. Ai o raţă ?
Nu, dar poate pot ademeni una înăuntru.
Am făcut-o pe Elena să intre. Cu cât mai isteaţă poate fi o raţă ?
- Dă-i bice. - În regulă.
Nu-l putem omorî pe Silas.
Silas e singurul care poate s-o aducă înapoi pe Bonnie
şi nu a face asta decât imediat înainte de a distruge lumea cealaltă.
Da ? Ei bine, Tessa vrea s-o facă acum.
Ceva îmi spune că răbdarea nu e punctul ei forte.
Damon, ai promis.
I-ai promis Elenei că o va revedea pe Bonnie.
Crezi că nu ştiu asta ?
Dar, dacă Tessa o ucide pe Elena, ghiciţi cine nu va ajunge
la petrecerea de revenire a lui Bonnie.
Planul pică, Jeremy.
Bonnie nu se întoarce. Îmi pare rău.
E în regulă, Jeremy.
Bonnie... E sora mea.
Jeremy Gilbert, mă cunoşti vreun pic ?
E vreo parte din tine care crede o clipă
că mi-aş lăsa vreun prieteni să moară doar ca să revin la viaţă ?
Sunt moartă, Jer, şi, oricât de mult aş vrea să mă întorc,
poate că trebuie să accept.
- Eram aşa de aproape. - Ştiu că eram.
Du-te şi ajută-l să-l ucidă pe Silas.
Am întâlnit mulţi vrăjitori de când mă ştiu...
Pe asta nu am mai auzit-o.
Lasă-mă să ghicesc. Călători.
Ce aveţi voi, vrăjitorii, cu inelul diurn ?
Aveam de gând să fac micului vostru trib o favoare.
Şi eu vreau să-l ucid pe Silas.
Asta e problema. Încă nu-l vrem mort.
Mie asta nu-mi convine.
Eşti ciudat de calmă.
Ceea ce nu face decât să fiu şi mai îngrozit.
- Scuze, visam cu ochii deschişi. - Visai cu ochii deschişi ?
Caroline, aş fi sângerat până aş fi murit.
Ştii ceva ? Tocmai m-am despărţit de prietenul meu. Definitiv.
Am inima sfărâmată. Scuze că mă gândeam la mine.
- Scuzele mele. Ai terminat ? - Da.
Acum, răspunde-mi sincer la întrebări.
- Care e societatea secretă ? - Se numeşte "Augustine".
Augustine ? Nu am auzit de ea.
- Asta e şi ideea. - Şi cum devii un membru ?
Majoritatea recruţilor sunt copiii unor absolvenţi,
dar unii suntem aleşi pentru talentele extraordinare.
Şi care e talentul tău extraordinar ?
Faptul că sunt genial.
Să nu punem la socoteală că eşti dispus să minţi în raportul unei autopsii,
cum ar fi cel al colegei mele de cameră.
Ştiai că a fost ucisă de un vampir. De asta ai ascuns motivul morţii ?
Nu, l-am ascuns fiindcă nu era vorba de un vampir oarecare.
A fost vampirul Augustine.
Stai aşa.
Deci, societatea voastră elitistă are propriul vampir ?
Cine e ?
Wes, eşti acolo ? Sunt Diane Freeman.
Te-ai înşelat. Eu şi Elena Gilbert nu suntem vampiri.
Suntem doar nişte boboace normale.
Eşti ameţit fiindcă ai donat sânge de dimineaţă.
Uită tot ce s-a întâmplat aici.
Wes ? Deci, chiar eşti aici !
Bineînţeles că sunt aici. De ce ?
Deoarece e ora 17:00. Am ratat petrecerea Whitmore.
Ce ?! Lucram.
Probabil că nu mi-am dat seama cum trece timpul.
Nu doar atât ai ratat.
Ghici pe cine am privit trecând pragul uşii din faţă.
Elena Gilbert. Cu siguranţă nu e vampir.
De ce erai aşa de convins că e ?
Eu... Habar n-am.
Cred că m-am înşelat.
Gustă asta şi spune-mi ce părere ai.
- Bine. E bun. - Da ?
- Da. - În regulă.
Bine, înţeleg... Mă urăşti.
Poate că tu nu ai amintiri, Stefan, dar eu, da.
Nu e genul de persoană care ţi-ar plăcea.
Nu e foarte drăguţ din partea ta,
mai ales că ţi-am permis să rămâi în viaţă până la apus.
Soarele stă să apună.
Elena, nu spune nimic. E totul sub control.
Ştiu că tu crezi că te urăsc, dar nu e aşa.
Nu o voi lăsa să te rănească, promit.
De ce nu răspunde...
- Ce ? - E mort ?
Aici erai. Suntem atacaţi.
Nu. Încă nu e mort.
Am fost atacaţi de la verii tăi buni.
Ai idee de ce Călătorii care-l urăsc pe Silas
ar vrea să mă împiedice să-l ucid ?
- Probabil că îşi doresc sângele lui. - Pentru ce ?
Silas a băut leacul de la Katherine. Acum sângele lui e leacul.
Dar nu sunt nemuritori, deci, pentru cine-l doresc ?
Gândeşte-te, Damon.
Călătorilor nu le place nemurirea,
şi a trebuit să leg lumea cealaltă de ceva,
ceva ce ar rezista veşnic,
ceva ce Silas nu ar putea distruge.
Ce, săniuţa lui preferată din copilărie ?
Ceva mai apropiat de inima lui.
Un nemuritor de 2 000 de ani, indestructibil...
Eşti isteţ, Damon. Dă-ţi seama.
Elena, fugi !
- Nu se poate. - Ce ?
- Imposibil. - Ce ?
Tessa poate că e nebună, dar e un geniu.
Ceva nemuritor, indestructibil, de 2 000 de ani.
Ancora nu e un lucru, e o persoană.
- Amara. - Nu a ucis-o pe Amara.
Eşti încă în viaţă.
Amara...
Eu sunt.
- Eşti bine. - Pleacă.
Du-te. Lasă-mă în pace.
Nu, e în regulă. Cu cine vorbeşti ?
Eu sunt.
- Silas. - Eu sunt.
Cum e posibil ? Cum de eşti aici ? După atâta timp...
Credeam că eşti moartă. Tessa a spus că te-a ucis.
Îţi ţinea inima în mână.
A minţit. Nu m-a putut omorî.
Era doar un leac. Îl voia pentru tine.
L-am luat. Îmi pare rău.
Am vrut să fiu cu tine. Am vrut să fiu în pace cu tine.
- Leacul curge prin venele tale... - Eram pregătit să mor pentru tine.
Te iubesc, Silas.
Îmi pare nespus de rău.
Trebuia să fiu vindecată.
Nu mai pot trăi o altă zi.
Elena Gilbert, ce te aduce pe aici ?
- Cum ai luat ăsta ? - E un mister.
Am ascultat cam jumătate,
până mi-a venit să-mi zbor creierii de plictiseală.
În afară de partea cu sângele anormal al subiectului tău.
Partea asta a fost uşor interesantă.
Mulţumesc că mi l-ai adus înapoi.
Subiectul ăsta... 62547, nu ? Este vampirul Augustine ?
Cred că ar trebui să pleci.
Şi ce să fac ?
Să divulg secretele tare murdare peste tot prin campus ?
Precum Augustine
şi toate experimentele cu vampiri pe care le conduci ?
Hai, Dr. Wes. Nu se presupune că eşti un geniu ?
Sunt sigură că putem găsi o soluţie creativă
pentru mica noastră problemă.
Trebuie să recunosc, dacă nu eram un geniu,
aş putea crede că mă şantajezi, Elena.
De fapt, numele meu e Katherine. Elena e dublura mea.
Şi cât timp te gândeşti la asta...
Recunosc că e ceva ce nu pot rezolva singură.
- Aia e o măsea ? - E măseaua mea.
Cred că mor şi am nevoie să-mi salvezi viaţa.
Nu mai vorbi. Nu e cum vrei tu.
Lasă-mă în pace ! Lasă-mă în pace !
Te rog, lasă-mă în pace. Lasă-mă în pace.
- Eşti real ? - Dar tu ?
- Noapte bună. - Da.
E ciudat.
Chiar şi fără amintiri, tu eşti tot tu.
Ei bine, Tessa voia să te ucidă şi mi se pare că nu meriţi asta,
aşa că am mers pe instinct, atâta tot.
Exact. Asta spun.
Instinctul ţi-a spus mereu să mă protejezi,
aşa că, îţi mulţumesc... Pentru că eşti tu.
Să ai o noapte bună.
Stefan Salvatore va dormi în patul lui în seara asta.
Asta înseamnă că nu ne mai urăşte,
sau puterea universului dublurilor l-a împins cu tine în maşină ?
Ei bine, mi-a salvat viaţa, deci, voi considera că nu mă urăşte.
Victorie într-o zi de altfel plină de eşecuri.
Nu am putut-o aduce pe Bonnie înapoi, am voie să beau.
Am spus eu ceva ?
Spune-i că aşa e cel mai bine, Jer.
Nu. Nu o voi face, deoarece nu este.
- Ce ? - Bonnie e aici.
Vrea să nu ne îngrijorăm.
Vom continua să încercăm, Bonnie, bine ? Nu s-a terminat.
Ne-am confruntat cu lucruri şi mai rele.
Ei bine, Silas a dispărut, ceea ce e rău,
iar Amara a fost vindecată, ceea ce e şi mai rău,
deoarece acum poate fi ucisă uşor.
Deci soarta celeilalte lumi, unde Bonnie se află momentan,
e pe umerii unei fiinţe umane, pe care acum trebuie să o protejăm.
Noi trebuie să protejăm ?
Elena, ţi-o prezint pe Ţăcănita. Ţăcănito, ea e Elena.
Ce faci aici ?
Ai idee cum e să vezi istoria repetându-se ?
Eşti rănită. Te pot vindeca.
Nu. Vreau această rană.
E o amintire despre cine eşti. Vezi, amintirile sunt importante.
Am făcut o greşeală când te-am găsit. Ţi-am alinat suferinţa.
Aveai multă durere. Îţi aminteşti ?
Ţi-ai ucis propriul tată...
Apoi ţi-ai obligat fratele să devină vampir.
Nu te opune !
Şi acesta a fost doar începutul durerii tale.
Te-ai urât. Un secol ! Dar apoi ai găsit-o pe ea.
- Eu sunt Elena. - Eu sunt Stefan.
- Nu a durat prea mult, nu ? - Termină. Te rog, termină.
Dar sfârşitul e partea cea mai bună,
fiindcă atunci ai simţit adevărata durere.
Durere fizică, tortură... Îţi aminteşti ?
Bună, dublura mea.
Ai fost închis într-un seif şi aruncat într-un lac.
Apa te inunda.
Ai încercat să ţipi, să evadezi,
dar nu ai putut decât să te îneci iar şi iar.
Singurul lucru care te-a ajutat să nu-ţi pierzi minţile
a fost gândul că, într-o zi,
unul dintre cei doi oameni pe care-i iubeai
va veni să te salveze.
Dar nu au făcut-o. Eu te-am salvat.
Să nu uiţi asta niciodată. alvat.