Az előző részekből: Silas azt akarja, húzzam el a függönyt
a Másik Oldal elől.
Ezzel kiengednél minden természetfeletti lényt, aki valaha meghalt.
-Kész van. A függöny lehullt. -Szia!
-Ez meg ki a frász? -Egy régi pasim, Alexander.
Jobb, ha elhúzunk.
-Bizony. -Kár, hogy nem tudtok.
Azt láttatok veled, amit csak a kedvem tartja.
Fogalmad sincs arról, hogy ki vagyok.
-Kővé változtatom a testedet. -Elena nem veled jár?
Ki tudja? A sarjam volt, kikapcsolt érzelmekkel.
-Mi a bánatot kezdjek ezzel? -Szerezd meg a lányt!
-Vissza tudom hozni Jeremyt. -Nem, nem tudod.
Istenem! Meghaltam!
Isten hozott titeket!
A mi halálunknak köszönhető, hogy ez a nap elérkezett.
Mészárlásokat követtek el, hogy feltámasszák a halhatatlan Silast.
Tizenkét hibrid, tizenkét boszorkány.
Ártatlanokat gyilkoltak le Mystic Falls úgynevezett hős védelmezői.
Rászabadították a poklot a Földre az önző céljaik érdekében.
De ma azt kapják, amit megérdemelnek.
Damon, ünnepeld meg velem a tizenhetedik ballagásomat!
Hé, emlékszel-e a barátomra, Lexire, ugye?
Lexi visszatért a halálból. Szupi!
-Mi újság, bunkó? -Stefan!
Képes lennél tétlenül nézni, hogy bosszút áll rajtam?
-Ki mint vet, úgy arat. -Tisztázzunk valamit,
bármennyi időm is van itt, az egyszer tuti, hogy nem rád fogom pazarolni.
-Felfogtad? -Igen, felfogtam.
Mivel te meg Rick meg a kis Gilbert mind teljesen valóságosnak tűntök,
valami félresikerült, mikor Bonnie vissza akarta húzni a függönyt,
ti mégis úgy érzitek, hogy itt az ideje bulizni?
Igazad van. Önző dolog, hogy kiélvezem
ezeket az értékes perceket a legjobb barátommal.
Inkább fel kéne áldoznom a boldogságomat mások javára, igaz?
Megyek, felveszem a szuperhősjelmezemet.
-Te részeg vagy? -Nem tudom, anya. Az vagyok?
Oké.
Hát így is ünnepelhetjük a természetfeletti apokalipszist.
Na, van valakinek ötlete, mégis mi sikerült félre?
-Egy kis nehézségbe ütköztem. -Nehézség egy rosszul sikerült tablókép.
Te egy cunamiba ütköztél. Hol vagy?
Próbálom helyrehozni, de van egy kis gond.
Meg kell várnom a ma esti holdtöltét, hogy legyen erőm visszahúzni a függönyt.
Vagyis egy szellemekkel teli Megnyilvánulás-háromszög
kellős közepén fogunk elballagni?
-Talán el kéne halasztanunk. -Nem fogjuk elhalasztani.
A ballagás a legfontosabb esemény az életünkben.
Az ifjúságunk utolsó szertartása, a továbblépést jelképező rituálé.
Előbb fagy be a pokol, minthogy elmarad a ballagásunk.
Légyszi, ne viccelj azzal, hogy befagy a pokol,
mert most nem állunk túl messze tőle.
Csak ígérd meg, hogy a mai nap a barátoké!
Oké. Megígérem.
-Szeretlek. -Én is szeretlek.
Menj!
Vigyázok, hogy senki se találja meg a tested.
-De Bonnie... -Tudom.
Tudom, hogy el kell mondanom, csak nem megy.
-Már túl sok minden sújtotta őket. -Tudom, kicsim,
csak azt akartam mondani, hogy ne mulaszd el az elbúcsúzást!
Istenem!
-A Másik Oldalon nincs ilyen, mi? -Fogalmad sincs, mennyire hiányzott ez.
Meg ez. Hé!
Most kapta vissza az emberségét, hadd éljen egy kicsit!
-Hé, álmodban! -Halott vagyok, mit tehetnek velem?
-javítóba dugnak? -Legalább lenne hol laknod.
Borzalmasak vagytok.
Hé!
Ó, ez az! A mosolyod!
Nem tudtam, látom-e még valaha.
Tettem néhány rettenetes dolgot.
Hé, nem szabad! Nem sírhatsz.
Ha Caroline-nak igaza van, csak estig van időnk.
Addig viszont tilos a sírás.
De a sírás jó. Azt jelenti, hogy végre érzek valamit,
és most éppen...
nagyon boldog vagyok.
A Grill az. Biztosan Matt.
Szia! Reggel óta nem láttunk. Mi történt?
Helló, Elena! A halott barátod, Connor beszél, emlékszel rám?
Egy titkos kamra tele igen fejlett fegyverzettel.
Az emberiség sokat fejlődött a kőhajigálás óta.
Semmiben sem tudok segíteni, Alexander,
-hadd menjünk el! -Nem tartóztatlak.
Habár van egy olyan érzésem, hogy az a robbanó masina
meg fogja nehezíteni, hogy a barátod egy darabban távozzon.
-Menj el, Rebekah, nem lesz bajom! -Nem hagylak itt, Matt!
Connor, a katona megtalálta a módját, hogy kiszívja a vérfarkasok mérgét.
-Mit akarsz tőlünk? -Beteljesíteni a végzetem.
A vadászok testvériségét kizárólag egyetlen célból hozták létre.
Vaughn?
Üzenetet hoztam, cimbora, egyenesen a boszorkánytól, akinek a neve Qetsiyah.
Silast akarjuk és a gyógyírt.
Nem tudom, hol vannak, szóval nem segíthetek.
Tudod, kinek kell majd segítség?
Jones nagymamának és nagypapának, akik a ballagásra érkeztek a városba
-Sue nénivel és Mark bácsival. -Tartsd szóval!
Sőt, mindenkinek, aki itt van most a Mystic Grillben.
Ha nem adod meg, amit akarok, meghalnak.
A zsoldos barátomtól, Connortól vettem kölcsön.
-Mintha ólomgolyót lőne ki. -Ne már, ember!
-Nem én öltelek meg. -Ott hagytál a kútban, és éhen haltam.
Egyedül voltam a Másik Oldalon, míg végül Qetsiyah rám talált,
és emlékeztetett a végzetemre.
Meggyógyítani és megölni Silast. Történet vége.
Ne bánts senkit! Megkeresem Silast, és megszerzem a gyógyírt.
Helyes, igyekezz!
Szóval szeretsz ártatlan embereket terrorizálni?
-Te meg ki vagy? -Én felelek azért a lányért,
-akit fenyegetsz. -Puszta kézzel eltörte a nyakamat.
Én tanítottam meg, hogy csinálja.
Ez vicces, mert nem sokat érthetsz a harchoz,
ha megpróbálsz megfélemlíteni egy C-4-gyel kitömött, halott fickót.
Ez az én bárom, haver! Senki se robbanthatja fel.
Csak rajta, édes Rebekah!
Használd a vámpírerődet, hogy elragadd innen!
Te biztosan túlélnéd hat ilyen automobil felrobbantását. De ő is?
Ne törődj vele! Csak gondolj valami másra.
Például a ballagásra.
Milyen terved van? Fősuli?
Utazás? Csak azért, mert én örökre ebben a városban ragadok,
te még nyugodtan beutazhatod a világot.
Rendben, megbeszéltük. Megmutatom neked az életet, amiről álmodsz.
Olaszországban kezdjük. Van egy bájos kis templom Briennóban, a San Vittore.
Romantikus hely.
Népszerű esküvői helyszín.
Aztán tavasszal megmutatom neked az északi fényt.
A Simatai szurdokot a kínai nagy fal tetejéről
és a Louvre minden zegzugát.
Kína, Párizs, északi fény. Benne vagyok.
Mindent megnézünk majd, mert megtehetjük. Mert mi élünk,
nem pedig nyomorult szellemek vagyunk, akik a Másik Oldalon rekedtek.
Rendben. Most véged van.
Foglak.
Szerintem a piros nem a te színed, Bonnie!
És én még azt reméltem, hogy valamelyik szellem már kinyírt.
Vicces, hogy a halált említed,
mert a halhatatlanságért jöttem, amit ígértél.
Érdekes, hogy még mindig reménykedsz,
mert megmondtam, csakis Qetsiyah ismeri a bűbájt.
-De nem jött, úgyhogy nincs szerencséd. -Tudod, az a helyzet, Bonnie,
hogy muszáj egyetértenem veled, mert mostanában tényleg nincs szerencsém.
És tudod, hogy kinek jut minden szerencsém?
A drágalátos hasonmásomnak, Elenának.
Az árnyénemnek jobb élete van, mint nekem.
Ha nem kapom meg azt a halhatatlanságot, kénytelen leszek megszabadulni tőle.
Most a legjobb barátnőmet fenyegeted?
Könnyedén összeroppanthatnám a koponyádat.
Csak rajta! Próbáld meg!
-Szia! -Szia!
Figyelj, azt hiszem, van néhány dolog, amit meg kéne beszélnünk.
Igen, van.
De előbb...
Tekintsd ballagási ajándéknak!
-Ezt nem fogadhatom el. -Dehogynem!
Szerintem meggyízű lehet.
Nem azt mondom, hogy nem akarom, természetesen akarom,
de ez az egyetlen.
Csak egy gyógyír van. És a vadászok világosan megmondták,
hogy bárkit hajlandóak megölni Mystic Fallsban, amíg meg nem kapják.
Elena! Vedd el ezt a vackot!
Azt akarom, hogy te vedd be!
Nem lehet.
Hát ezzel választ kaptunk a sarjkötődés kérdésére.
Besegítesz végre, vagy csak hallgatózol?
Figyelj, Elena! A nővérem vagy, és szeretlek.
Bárhogyan is döntesz.
Hogy tudsz még holtan is ilyen istencsapása lenni?
Szóval, a függöny ma estig lesz elhúzva. Meghal, a Másik Oldalra kerül,
aztán megint visszajön majd?
-Mennyi ideig tart ez? -Odaát nem kaptok szabálykönyvet?
Tudod, most esélyed lenne beleszólni
a nagy Elena Gilbert gyógyír vitába.
Mit kéne tennem? Mondjam, hogy neki kell eldönteni?
Az máskor is nagyon bevált.
Tudod, vicces, hogy azok ketten arról vitatkoznak, hogy mentsék meg a világot.
De a legfontosabbról még nem is beszéltek.
-Mi lenne az? -A sarjkötődés elmúlt.
Elena érzései visszatértek.
Végre pontosan tudja, mit érez.
És mi van, hogyha az érzései neked szólnak?
Ő életem nagy szerelme.
Azonnal visszamennék hozzá.
De hogyha mégsem ezt érzi,
akkor talán pont ezt kell hallanom, hogy elhúzzak innen.
Talán Ausztráliába költözöm, és úgy élek majd, mint egy nomád.
Erre igyunk!
Ne csináld már, nem kell a gyógyír Silasnek, mert kővé dermedt.
-Ez meg mi volt? -Semmi.
Vedd le az ingedet!
-Elena, ne a gyerek előtt! -Jól van.
Damon, ezt miért nem gyógyult meg?
Mert a golyót vérfarkasméregbe mártották, oké? A vadászok bunkók.
-Szükségünk van Klausra, a vérére. -Klaus inkább hagyna meghalni.
Ráadásul ezer mérföldnyire van innen, és a Bourbon Streeten piál.
Abba a sebbe bele fogsz halni!
Na és a gyógyír?
Igaza van.
Ha ember leszel, a vérfarkasméreg nem árthat neked.
És engem még meghatott, hogy meg akarod menteni az emberiséget.
-Úgy hallom, Vaughn felébredt. -Damon, várj!
Nesze!
-Mi a fenét művelsz? -Kiásom Silast.
Te nem jössz, Vaughn?
Itt vagyunk!
-Mi van itt? -Mit dobtam ki Silast.
Turisták nem járnak erre, nincs kaja az állatoknak, és jó mély a víz.
Nem tudlak követni, pontosan hová tetted a testét?
Hát...
Lássuk csak! Arról hurcoltam ide a kőkoloncot,
nagyjából abba az irányba dobtam.
De begurult a nádasba, és elvesztettem szem elől.
Jó vagy fizikából? Hogy is van?
Távolság egyenlő sebesség szorozva idővel?
Szólhattam volna, hogy hozz búvárfelszerelést.
Ez nagyon meghittnek tűnik.
Hát, rendes pasas.
Ne viccelj, mert ha a nevetek, elesünk!
Rajtam van a Gilbert gyűrű, ami véd a természetfeletti dolgoktól.
Szóval ha te robbantod fel a bombát, talán nem halok meg.
Szó sem lehet róla!
Millió darabra robbannál a gyűrűvel együtt.
Csak egy módon tudhatjuk meg.
Jó, rendben.
Csak úgy élhetünk igazán,
ha megtesszük, amitől félünk.
-Mit csinálsz? -Halhatatlan vagyok. El kell ballagnod.
-Kérlek, menj! -Nem.
Rohanj!
-Mit műveltél? -Végre egyszer jó döntést hoztam.
Tennünk kell valamit. Ha a vadászok odaadják a gyógyírt Silasnek...
Nem adják oda neki. Bárhová is vitte Damon Vaughnt, csak időhúzás,
mert még nem volt ideje eltemetni Silas testét.
-És nem is kell tudnod többet. -Jó, rendben.
Feltartjuk a vadászokat, de Damon akkor is haldoklik.
Csak egy golyó volt, nem olyan vészes. Még maradt valamennyi időnk.
Magam megyek el New Orleansba, és könyörögni fogok Klausnak.
Akkor megbeszéltük.
Szépen elmész a ballagásra.
Micsoda? Nem, Jeremy! Még nem jelentkeztem egy fősulira sem.
Anya és apa kinyírnának, ha nem lenne rólad fotó ballagási öltözékben.
Ha te nem lehetsz ott, akkor nem.
Lexi itt marad velem.
Te viszont elmész.
Akkor ballagjunk el!
Klaus, ne pont most dönts úgy, hogy túl vagy rajtam!
Tíz percenként foglak hívogatni, amíg ide nem jössz, hogy megmentsd Damont.
-Hol vannak a többiek? -Itt vagyok.
-Hol voltál eddig? -Csak tervezgettem a nyaramat.
Meg kicseleztem egy vámpírvadászt.
Hol van Elena? Nélküle nem az igazi.
Itt vagyok.
Köszönöm ezt a napot.
El sem hiszem.
Tényleg itt vagyunk mindnyájan. Mind itt vagyunk együtt.
Bonnie Bennett, te most sírsz?
Ez az utolsó bulink, mielőtt fősulira mentek.
Mielőtt mind fősulira megyünk.
Hát, én lekéstem a határidőt, mivel épp érzelemmentes voltam.
A vámpírlétnek az az előnye, hogy oda mehetünk, ahová akarunk.
Megválaszthatjuk a szobatársainkat, akár háromágyas szobánk is lehet.
Örülök, hogy mind itt vagyunk.
-Ölelés! -Én nem szoktam ölelkezni.
Jaj, ne csináld már!
Köszönöm a családtagokat és a barátokat! Igazán csodás nap ez a ballagás.
Köszönöm, hogy csatlakoztak ezen a napon, amikor a végzőseinket ünnepeljük.
Kezdjük is el!
John Albrick.
David Bass.
Sarah Beasley.
Nem akarok kivételezni, de a következő végzősre különösen büszke vagyok.
Csodás lányomra, Bonnie Bennettre.
Gratulálok! Büszke vagyok rád.
-Köszönöm, apa! -Szívesen!
Mindent köszönök.
Savannah Davis.
Matt Donovan.
William Duncan.
Caroline Forbes.
Köszönöm!
Matt Freeman.
Elena Gilbert.
-Gratulálok! -Köszönöm!
-Helló, kis boszi! -Jeff Gillies.
-Azt hittem, Stefan elintézett. -Úgy volt,
egy éjszakába telt kiásni magam a betonsírból.
Tony Griffin.
Azt a boszorkányt nem Caroline barátnőd ölte meg?
Ott pedig az a hibrid barátom, Adrian szintén halott.
Mi több, ezeken a székeken két tucat roppant bosszúszomjas
természetfeletti lény ül,
mivel a te Megnyilvánulás-háromszöged miatt lett feláldozva az életünk.
-Csak az utasításomra várnak. -Ma este visszakerül a függöny.
Nincs jobb dolgotok, mint zaklatni a barátaimat?
Az a helyzet, hogy nem akarom, hogy visszakerüljön a függöny.
Sőt, azt akarom, hogy teljesen húzd el,
hogy a barátaim és én élhessünk, Bonnie.
Ideje kifizetni a számlát.
Régen ellenezted, hogy a Földön elszabaduljon a pokol.
Így is volt. Amíg a pokolban voltam,
most viszont szeretnék ismét a földön lenni.
-Ez meg mi? -Én vagyok.
Múlt éjjel meghaltam, szellem vagyok, és ugyanazt szeretném, amit te.
Nem akarok a Másik Oldalon rekedni, még dolgom van.
Szeretnék fősulira menni, szeretnék együtt lenni a barátaimmal.
Itt akarok maradni, Kol, mindennél jobban.
Akkor meg mire várunk? Csináljuk meg együtt!
Mit műveltél?
Ez itt tart sötétedésig,
és ha visszakerül a függöny, megszabadul tőled a város.
-De amit az előbb mondtál... -Igaz volt.
De nem kaphatunk meg mindent, amit akarunk. Igaz?
Mi a gond, pajtás? Nem tudsz úszni?
Veled meg mi történt?
Ó, nézzenek oda! Ez elég csúnya.
Connor. Biztos vérfarkasméregbe mártotta a golyókat.
Nem is vagy te olyan nagyon hülye.
Szóval hazudtál, mi?
Tudtad, hogy úgyis meghalsz.
Hát, ezt nem kapod vissza.
Hová tetted Silast?
Még egy adag vérfarkasméreg, és néhány percen belül meghalsz.
Hol van Silas?
-Hoppá! -Van egy pici gond.
Erre gondolsz?
Igen. Igen, arra.
Katherine Wilson.
Semmit sem szeretnék jobban, mint elhúzni innen, mielőtt Vaughn feléled.
De Damon nem hajlandó bevenni a gyógyírt. Elenának szánja.
Csak egy kicsit tartsatok ki! Caroline már hívja Klaust.
Stefan! Már nincs idő könyörgő telefonhívásokra!
Mit vársz tőlem? Nézem végig, ahogy meghal,
vagy erőltessem bele a gyógyírt?
Stefan!
Emlékszel rám, Caroline?
Még van egy pár ezekből nálam.
Ki a következő?
Egész nap ráérek.
Helló!
-Jobban vagy már? -Igen.
-Teljesen meggyógyultál? -Mint a makk.
Helyes.
Ja, ezt tőlem tanulta.
Ugye tudjátok, hogy nem illik hallgatózni?
Hé, csak egy kis időt tölthetek itt. Ne fossz meg ettől a kevéske örömtől!
-Látta valaki Jeremyt? -Elment Bonnie-hoz,
de majd később visszajön. Mielőtt még...
-Hát, tudod. -Igen.
Stefan, van...
-Van egy perced? -Persze.
Na, ez érdekes lesz.
-Általában az. -Szóval a Másik Oldal
nem épp egy leányálom, mi?
Hát, nem a legjobb.
De biztos van ott valami más is, igaz? Kell, hogy legyen.
Silas célja az volt, hogy békére leljen az igaz szerelme oldalán.
És bármi is legyen a béke, ott van valahol.
Szerintem ha leszolgáljuk az időnket a rossz cselekedeteinkért,
nincs más dolgunk, csak elengedni.
Továbblépni.
De hogy lépjünk tovább, ha a tökfejek, akiket szeretünk
képtelenek egyenesben tartani az életüket?
Hát igen.
Szóval, mi van?
Tudod, Stefan, köszönetet szeretnék mondani.
Kitartottál mellettem a legszörnyűbb időszakomban.
Hittél benne, hogy még mindig itt vagyok.
Mindazok után is, amit elszenvedtél miattam.
Sosem hagytál cserben.
Hát, ennyivel tartoztam neked.
Tessék.
A tiéd, neked akarom adni.
Nem, Elena, én nem...
Az egyetlen ember, aki még nálam is rosszabb vámpírnak, az te vagy.
Az emberi vér volt a veszted, a vámpírlét rendesen elbánt veled.
Mi, többiek, rendben leszünk, túléljük,
hiszen te tanítottál minket.
Megérdemled, bármit is akarsz az élettől.
Megérdemled ezt.
-Hogy értél ide ilyen gyorsan? -Már úton voltam ide.
Megkaptam a ballagási értesítődet.
Nagyon kifinomult.
Jól sejtem, hogy készpénzt vártál?
Vagy azt, vagy egy minihűtőt.
Egy első osztályú jegyet akartam venni, hogy velem gyere New Orleansba.
De tudom, hogy mit válaszolnál.
Úgyhogy inkább olyasmit választottam, amit biztosan elfogadsz.
Tyler szabadon visszatérhet Mystic Fallsba.
Tessék?
Ő az első szerelmed.
Én az utolsó szeretnék lenni.
Bármennyit kell is várnom.
Gratulálok, Caroline!
Na, menjünk innen! Mielőtt még tizenkét dühös hibrid úgy dönt, hogy belénk köt.
Bocsánatot akartam kérni.
-Helyes. -Hallgass végig! Azt mondtam, akartam.
De aztán rájöttem, hogy nem sajnálom.
Szóval inkább meghalsz, mint hogy ember legyél, és még örüljek is neki?
Nem mondtam, hogy örülj neki, csak azt, hogy nem sajnálom.
Tudod, hogy milyen vagyok igazából?
Önző.
Rossz döntéseket hozok, amikkel megbántalak.
Igen, inkább meghalnék, minthogy emberré váljak.
Inkább meghalnék most, mint hogy néhány évet eltöltsek veled,
majd elveszítselek, amikor már túl öreg és beteg vagyok, te viszont nem.
Inkább meghalnék most,
minthogy arra emlékezzek, hogy milyen boldog voltam, és milyen jó életem volt,
mert én ilyen vagyok, Elena, és nem fogok megváltozni!
És nincs olyan bocsánatkérés a világon,
ami felölelné az összes okot, amiért nem vagyok jó neked.
Jó, akkor én sem sajnálom.
Nem sajnálom, hogy megismertelek.
Nem sajnálom, hogy miattad megkérdőjeleztem mindent,
és hogy a halálban veled éreztem magam a legelevenebbnek.
Igaz, hogy szörnyű ember vagy.
Folyton rosszul döntesz,
és az én összes döntésem közül ez bizonyul majd a legrosszabbnak,
de nem sajnálom, hogy szerelmes vagyok beléd.
Szeretlek, Damon!
Szeretlek!
Na és most ki hallgatózik?
Stefan?
A kőfejtő elég mély Silas eltemetésére?
Igen, ott senki se fog belebotlani.
-Jó. -Nem akarod, hogy én is...
Nem, nem kell. Majd Lexi jön velem.
Oké. Jó.
-Hé, Damon! -Igen.
Nem örülök az Elena dolognak,
de azért nem is haragszom miatta.
Csak azt akartam, hogy tudd.
Kösz, tesó!
-Szia! -Szia!
-Látni akartalak. -Össze kell húznom a függönyt, Jeremy!
-A hibridek, meg a vadászok... -Tudom.
Készen állok.
Csak veled akarok lenni, amikor megtörténik.
-Sikerült Elenától... -Nem ment.
Nem tudok elbúcsúzni tőle.
Azt mondtuk, nem sírunk,
és hagytam egy levelet, majd megtalálja, ha ennek vége lesz.
Készen állok.
Telihold van.
Igen. Hol van Elena?
Megkeresi Bonnie-t és Jeremyt. Aggódott az idő miatt.
-Mi van? -A tiéd lett a lány.
Az enyém lett a lány.
Ezúttal ne szúrd el!
Hát, ha te folyton figyelsz, hogy is szúrhatnám el?
-New York? -Túl közel van.
-Vegas! -Jaj, nem! Túl turistás.
Figyelj, tudom, hogy azt hiszed, viccelek, de most tényleg elmész.
Elballagtál a milliomodik alkalommal, már ideje elkezdened élni az életedet!
Mi van, ha Elena volt az igazi?
Az volt.
Mindig is ő lesz a te nagy szerelmed.
De a közhiedelemmel ellentétben több igazi szerelem is van.
Főleg egy vámpír számára.
De csak úgy találhatsz valaki mást, ha elengeded.
Továbblépsz.
Még sosem jártam Portlandben.
Szevasz, Lexi!
-Bonnie? Jeremy? Itt vagytok? -Lám, lám!
Van egy befejezetlen ügyünk.
Gratulálok, hogy elballagtál!
-Mindjárt bezárul. -Akkor ennyi?
Milliónyi dolgot akartam elmondani, de most semmi sem tűnik megfelelőnek.
Akkor ne mondj semmit!
-Mi történik? -Jézusom!
-Miért nevetsz? -Sikerült, Jeremy!
Varázsoltam, hogy visszahozzalak. Azt hittem, nem sikerült,
de behúztam a függönyt, és még itt vagy.
Mi? Életben vagyok?
Nem érzem a kezed.
Mi ez az egész, Bonnie? Miért nem érezlek?
-Semmi baj. -Bonnie, mit csináltál?
Ott lesznek a boszorkányok.
És a nagyim.
Te látod a szellemeket, beszélhetünk, amikor csak akarunk.
Nem!
Nem! Nem! Nem lehetsz halott!
Tégy meg nekem valamit!
Mond azt Elenának és Caroline-nak, hogy az anyámnál töltöm a nyarat.
Nem tehetem. Tudniuk kell róla.
Az életben most először a barátaim jól vannak.
Nem akarom ezt elvenni tőlük.
Nem lesz semmi bajom.
Ígérem.
Szia! Mit keresel itt?
Csak tudni akartam, jól vagy-e. Elég durva napunk volt.
Kösz! Figyelj, behívnálak,
de megígértem Tylernek, hogy ez egy vámpírmentes hely lesz.
Oké. Tudom, hogy ma szorult helyzetben voltunk,
szóval tudod, az a sok minden, amit elterveztünk...
Megérteném, hogyha mégsem akarod.
Te és én, ez nem fog működni.
A szerelmi életemet is vámpírmentesen kell tartanom, oké?
Hát persze. Értem.
Szóval, ami az úton történik, az az úton is marad, rendben?
Az a kisváros Olaszországban...
Eszedbe ne jusson vámpírrá változtatni,
hogy örökké boldogan élhessünk, világos?
Bocs, de most azt mondod, hogy...?
Még ki sem tettem a lábam ebből a városból.
Nincs fősulis tervem. Gőzöm sincs, mit tartogat nekem a jövő.
De itt az ideje, hogy elkezdjek igazán élni.
És mivel az idén majdnem megöltél,
a kötelességed megmutatni nekem, hogy kell.
Oké.
-Mit művelsz? -El tudod hinni, hogy rossz napom van?
Azzal kezdődött, hogy Bonnie megtagadta tőlem a valódi halhatatlanságot.
Mert Katherine Pierce-nek nem elég a jó öreg vámpír kaliberű halhatatlanság.
Nekem sose volt még ballagásom, bálom, egyáltalán életem. Neked viszont igen.
Neked mindened megvan.
De nem azért, mert jó kislány vagy, aki megérdemli a boldogságot,
hanem mert elloptad az enyémet.
Én loptam el a boldogságodat?
Megölted az öcsémet!
Elismerem, az nem volt szép.
Nekem nincs semmim.
De ezen most változtatunk.
Belerúgsz a földön fekvő emberbe.
Ez jellemző rád, Katherine!
Most véged.
Megérdemled, bármit is akarsz az élettől.
Megérdemled ezt.
Figyelj, örülök, hogy kibékültél a mostani éneddel,
de mindent, amit azért tettem, hogy ezt megszerezzem,
érted tettem.
Hogy a döntés, hogy vámpír maradsz-e vagy sem
mindig is a tiéd legyen.
Pápá, kicsi lány!
Ne!
Kellemes emberi életet, Katherine!
Ne erőlködj, nem vagyok ott!
Silas!
De kővé váltál, látták. Sikerült a bűbáj.
Ez a furcsaság a varázslatban.
A természet köti meg, és a természet egyensúlyt akar,
tehát minden bűbájban van egy kiskapu.
A bűbájt, ami kővé változtatott, egy boszorkány vetette ki. Élő boszorkány.
Tehát amikor ő meghalt, megtört a bűbáj.
Bonnie?
-De Bonnie nem halt meg. -Az nem is lényeges.
Most bontakozik ki teljesen az engem övező rejtély.
Én alkottam a halhatatlansági bűbájt kétezer évvel ezelőtt.
Sosem halhattam meg. A természetnek ellensúly kellett.
Egy halandó verzióra belőlem.
Az árnyénemre.
Egy hasonmásra.
Szóval akkor ez a valódi arcod?
Te is közülük vagy?
Nem egészen.
Helló, árnyénem!
Van fogalmad róla, milyen érzés kétezer éven át éhezni? tt.