בפרקים הקודמים של "יומני הערפד":
סילאס רוצה שאסיר את המעטה בין הצד שלנו לצד השני.
הוא יפתח את הסכר לכל יצור על טבעי שאי פעם מת.
זה נעשה. המעטה הוסר.
מי זה, לעזאזל? -זה החבר הקודם שלי, אלכסנדר.
כדאי שנלך מכאן.
כדאי. חבל שאתם לא יכולים.
סילאס. -אני יכול לגרום לך לראות מה שאני רוצה שתיראי.
אין לך מושג מי אני.
אהפוך את גופך לאבן.
היא לא החברה שלך? -מי יודע?
אני יודע שהיא הייתה נתינה לי והרגשות שלה נכבו.
מה לעזאזל אני אמור לעשות עם זה? -תשיג את הבחורה.
אני יכולה להחזיר את ג'רמי. אני יכולה לשמור עליו כאן!
לא, את לא יכולה.
אלוהים אדירים.
אני מתה.
ברוכים השבים.
זה היה המוות שלנו שאיפשר ליום הזה להגיע,
טבחים בוצעו בשם תחייתו של בן האלמוות, סילאס.
שניים עשר בני כלאיים,
שתיים עשרה מכשפות,
טבח חפים מפשע על ידי "הגיבורים המגנים" של מיסטיק פולס.
הם הסתכנו בשחרור גיהנום על פני אדמות
למען רווחיהם האנוכיים,
והיום...
זה בדיוק מה שהם יקבלו.
- יומני הערפד -
דיימון, עזור לי לחגוג את סיום הלימודים בפעם ה-17.
היי. אתה זוכר את חברה שלי, לקסי, כמובן.
לקסי, חזרה מהמתים.
יופי.
מה קורה, הורס שמחות? -סטפן, פשוט תשב שם
ותתן לה לנקום את נקמתה הרוחנית?
אתה קוצר את הזרעים שלך, חבר.
בוא נהיה ברורים לגמרי.
את הזמן שנותר לי כאן אני ממש לא מתכננת לבזבז עליך.
הבנת אותי? -כן. הבנתי אותך.
אז אם את, ריק וגילברט הקטן בדמות בשר ונראים לעין,
זה אומר שמשהו השתבש מאוד
כשבוני ניסתה להחזיר את המעטה והנה, שניכם עורכים מסיבת ריקודים בנוסח ארה"ב.
צודק. כמה אנוכי מצידי להנות מהרגעים היקרים האלו
עם חברתי הטובה ביותר שמתה.
עליי להקריב את האושר שלי לטובת אחרים, נכון?
אני צריך לעלות למעלה לטפח את שיער הגיבור שלי.
אתה שיכור? -לא יודע, אמא. אני שיכור?
טוב.
אני מניח שזו אחת הדרכים לחגוג את האפוקליפסה העל טבעית שלנו.
עכשיו, אכפת לך לשתף בניחושים של מה השתבש?
♣נתקלתי במכשול. -מכשול?
מכשול זה תמונת מחזור גרועה.
את נתקלת בצונאמי. איפה את?
מנסה לתקן את זה. אני נתקלת בבעיות.
אני צריכה לחכות עד לירח המלא הערב
כדי שיהיה לי מספיק כוח להחזיר את המעטה.
את אומרת לי שנסיים את הלימודים
באמצע משולש הבעה מלא ברוחות?
אולי כדאי שנבטל. -לא! לא מבטלים.
סיום הלימודים הוא האירוע החשוב ביותר בחיים שלנו,
הטקס האחרון של הנעורים שלנו.
♣זה הטקס המעבר המזדיין שלנו!
הגהינום יקפא לפני שאתן למישהו לבטל את סיום הלימודים.
את מוכנה לא להתבדח על הגהינום שיקפא?
אנחנו לא ממש רחוקים מזה.
רק תבטיחי לי שהיום יהיה יום ידידותי.
טוב. אני מבטיחה.
אני אוהבת אותך.
גם אני אוהבת אותך.
לכי. אני אוודא שאיש לא ימצא את הגופה שלך,
אבל בוני... -אני יודעת.
אני יודעת שאני צריכה לספר להם. אני פשוט לא יכולה.
הם עברו כבר מספיק. -אני יודעת, ילדתי.
התכוונתי לומר...
שעלייך לוודא שאת נפרדת כראוי.
אלוהים אדירים.
אין שומן בצד השני, אה?
אין לך מושג כמה התגעגעתי לזה...
ולזה.
לא, היי.
היא בדיוק קיבלה את האנושיות חזרה. תן לה קצת לחיות.
היי. היית מת. -אני מת. מה יעשו לי?
יזרקו אותי למוסד לעבריינים צעירים? -אז לפחות יהיה לך בית לגור בו.
שניכם מעפנים.
היי!
הנה הוא, החיוך.
לא הייתי בטוח שנראה אותו שוב.
עשיתי כמה מעשים נוראיים.
היי. לא. בלי דמעות.
אם קרוליין צדקה, יש לנו רק עד הערב.
אנחנו צריכים חוק שאוסר בכי. -אבל הבכי טוב.
זה אומר שאני סוף סוף מרגישה משהו וכרגע, אני...
אני מרגישה מאושרת.
זה הגריל. בטח מאט.
היי. נעלמת הבוקר. מה קרה?
שלום, אלנה.
מדבר החבר המת שלך, קונור. זוכרת אותי?
תא מוסתר המלא באמצעי לחימה מתקדם.
האדם התפתח מהימים בו זרק אבנים.
אין דבר שנוכל לעשות בשבילך, אלכסנדר. בבקשה, הנח לנו.
אני לא מחזיק אתכם כאן, למרות שיש לי הרגשה
שמתקן הפצצה הזה יתקשה להשאיר את החבר החתיך שלך שלם.
פשוט לכי, רבקה. אהיה בסדר. -אני לא עוזבת אותך.
החייל, קונור, מצא דרך לשאוב רעל מאיש זאב.
מה אתה רוצה מאיתנו?
להגשים את ייעודי.
אחוות הציידים נוצרה מסיבה אחת בלבד.
וון.
יש לי מסר קטן עבורך, בחור, הישר מפי המכשפה, קצייה.
אנחנו רוצים את סילאס ואת התרופה.
אני לא יודעת איפה הם, אז אני מניחה שלא אוכל לעזור לך.
את יודעת מי יזדקקו לעזרה?
סבתא וסבא ג'ונס בעיר לסיום הלימודים
יחד עם הדודה סו והדוד מארק,
למען האמת, כולם כאן בגריל לבראנץ' לפני סיום הלימודים.
תתני לי מה שאני רוצה, או שהם מתים.
כן. השאלתי את זה מחבר הג'ארהאד שלי, קונור.
יורה עץ כמו עופרת. -בחייך, אחי,
אני לא הרגתי אותך.
לא, אבל השארתי אותי בבאר על האי, שם מתתי מרעב.
שם, לבד בצד השני
עד שקצייה מצאה אותי והזכירה לי את הייעוד העל טבעי שלי...
לרפא את סילאס ואז להרוג אותו, סוף הסיפור.
בבקשה, אל תפגע באף אחד. אמצא את סילאס ואשיג את התרופה.
יופי. בצעי את זה.
אז התחלת לאיים על חפים מפשע?
ומי אתה?
אני הבחור שאחראי על הבחורה בת ה-18 שבדיוק איימת עליה.
הבחורה בת ה-18 שברה לי את המפרקת במו ידיה.
אני גם הבחור שאראה לה איך לעשות את זה.
זה אירוני. אתה בטח לא יודע דבר על לחימה
אם אתה מנסה לאיים על איש מת שנושא עליו פצצת סי-4.
זה הבר שלי, חבר.
אף אחד לא יפוצץ אותו.
קדימה, רבקה המתוקה.
תשתמשי בכוח הערפדים שלך כדי להבריח אותו.
אני בטוח שאת יכולה לשרוד את ההדף של שש משאיות,
אבל האם הוא יוכל? -פשוט תתעלמי ממנו.
פשוט תחשבי על משהו אחר כמו סיום הלימודים.
מה התוכניות שלך, קולג', טיול?
זה שאני לא אצא מהעיר הזאת
זה לא אומר שאת לא צריכה לראות עולם.
העניין יושב.
אראה לך חיים שראית רק בדמיון.
נתחיל באיטליה.
יש כנסייה קטנה ומקסימה מחוץ לסאן ויטורה בבריאנו.
מקום רומנטי,
ידוע לחתונות.
ואז אראה לך את האורות הצפוניים באביב,
את ערוץ סימאטאי מעל החומה הגדולה של סין,
כל ס"מ בלוב.
סין, פריז, אורות צפוניים. קבענו.
נראה את הכל כשנסיים כאן כי אנחנו יכולים.
אנחנו בחיים. לא נהיה תקועים כרוחות רפאים בסבל בצד השני.
טוב. אתה גמור.
תפסתי אותך.
אני לא חושבת שאדום זה הצבע שלך, בון בון.
וקיוויתי שכל הרוחות רפאים כבר יהרגו אותך.
מצחיק שאת מזכירה את המוות כי באתי לאסוף את חיי האלמוות שהבטחת לי.
מצחיק שאת חושבת שעדיין תקבלי את זה.
אמרתי לך, קצייה היא היחידה שיודעת את לחש האלמוות.
אם היא לא הגיעה, אין לך מזל.
רואה? הנה הקטע, בוני.
אני לא יכולה שלא להסכים איתך כי אני באמת מרגישה חסרת מזל לאחרונה,
אבל את יודעת מי קיבלה את כל המזל שלי?
הכפילה האהובה שלי, אלנה.
הצל שלי חיי חיים טובים יותר משלי,
אז אם לא אקבל את חיי האלמוות שלי,
אולי אפטר ממנה לגמרי.
את איימת על חברה שלי הרגע?
אני יכולה למחוץ את גולגולתך מבלי להירתע.
לכי על זה.
תעשי את המהלך שלך.
היי. -היי.
אני חושבת שלי ולך יש כמה דברים שעלינו לדבר עליהם.
כן, נכון, אבל קודם...
תראי בזה מתנה לסיום הלימודים. -דיימון, אני לא יכולה לקחת את זה.
בטח שכן. נראה שזה בטעם דובדבן.
אני לא אומרת שאני לא רוצה את זה. ברור שאני רוצה את זה.
אבל זאת היחידה.
יש רק תרופה אחת,
והציידים הבהירו שהם מוכנים להרוג את כל תושבי מיסטיק פולס
עד שיקבלו אותה.
אלנה, קחי את הדבר הארור.
אני רוצה שתיקחי את זה.
אני לא יכולה.
אני מניח שזה עונה על שאלת קשר הנתינות.
תעזור לאחיך או שפשוט תארוב שם?
תראי, אלנה.
את אחותי ואני אוהב אותך,
לא משנה מה תבחרי.
איך זה שאפילו שאתה מת אתה אויב הקיום שלי?
אז המעטה מוסר עד הערב.
הוא מת, עובר לצד השני, ומה...
חוזר שוב? כמה זמן זה לוקח?
לא מחלקים לכם ספר חוקים שם?
אתה יודע, אתה מפספס את ההזדמנות שלך
לחלוק את דעתך בויכוח על התרופה הגדול של אלנה גילברט.
מה אני אמור לעשות, להגיד לה שזו הבחירה שלה?
כי זה עבד ממש טוב.
זה מצחיק. הם שם מתווכחים על איך להגן על העולם,
והם עדיין לא פנו לבעיה הגדולה ביותר.
האר את עיניי.
קשר הנתינות נעלם.
הרגשות של אלנה חזרו.
היא סוף סוף יודעת בדיוק איך היא מרגישה.
ומה אם מה שהיא מרגישה הוא כלפיך?
היא אהבת חיי.
אחזור אליה בין רגע,
אבל אם זה לא מה שהיא מרגישה,
אז אולי זה בדיוק מה שאני צריך לשמוע כדי להוציא את התחת שלי מהדלת.
אולי אעבור לאוסטרליה. אוכל לגור באוהל.
לחיים.
קדימה. אנחנו לא צריכים את התרופה בשביל סילאס.
הוא פסל מסויד.
מה זה היה? -שום דבר.
תוריד את החולצה.
אלנה, יש כאן ילדים.
בסדר.
דיימון, למה זה לא התרפא?
כי הקליע היה ספוג ברעל זאבים, טוב?
ציידים הם מניאקים.
אנחנו צריכים את קלאוס.
אנחנו צריכים את הדם שלו. -קלאוס יעדיף לראות אותי מת.
בנוסף לכך, קלאוס רחוק מכאן, לוגם הוריקן ברחוב בורבון.
הפצע הזה יהרוג אותך.
מה לגבי התרופה?
ג'רמי צודק.
אם אתה בן אדם, רעל הזאבים לא יפגע בך.
והנה כל כך התרגשתי מהנאום שלך להציל את האנושות.
נשמע שוון התעורר.
דיימון, חכה!
בבקשה.
מה לעזאזל אתה עושה?
חופר החוצה את סילאס.
אתה בא, וון, או שלא?
הגענו!
לאן? -כאן זרקתי את סילאס.
סגור למטיילים, אין מזון לחיות, מים עמוקים עד אין סוף.
אני לא עוקב אחריך, דיימון. איפה בדיוק הנחת את הגופה?
תן לי לבדוק.
אז... גררתי את התחת המאובן שלו לכאן,
זרקתי אותו לכיוון הזה והוא התרסק על העשבים שם.
די איבדתי אותו בסלעים.
מה אתה יודע על פיזיקה?
מה זה? מרחק שווה מהירות כפול זמן?
אני מניח שהייתי צריך להגיד לך להביא ציוד לצלילה, אה?
נראה שנוח לכם.
אז הוא נראה נחמד.
אל תתבדח. אני אצחק ואתה תיפול.
אני עונד את טבעת גילברט.
אני לא יכול להיהרג על ידי משהו על טבעי,
אז אולי אם את זאת שתפוצץ את הפצצה, לא אמות.
ממש לא.
אתה תתפוצץ למיליון חתיכות והטבעת איתך.
יש רק דרך אחת לגלות.
טוב. בסדר.
הכלל הראשון של לחיות באמת...
עשה את הדבר שאתה הכי מפחד ממנו.
מה את עושה?
אני לא יכולה להיהרג ואסור לך לפספס את סיום הלימודים.
בבקשה, לך. -לא.
ברח!
מה עשית?
סוף סוף בחרתי אחד מהטובים.
אנחנו חייבים לעשות משהו.
אם הציידים יתנו את התרופה לסילאס...
הם לא יתנו אותה לסילאס.
לאן שדיימון לקח את וון, הוא מעכב אותו
כי לדיימון עדיין לא היה זמן לקבור את סילאס.
וזה כל מה שאת צריכה לדעת כרגע.
טוב. בסדר.
אנחנו מעכבים את הציידים, אבל דיימון עדיין גוסס.
זה היה קליע אחד והוא בסך הכל היה ספוג.
עדיין יש לנו קצת זמן.
אלך לניו אורלינס בעצמי ואתחנן בפני קלאוס אם אצטרך.
אז העניין יושב.
את הולכת לסיום הלימודים. -סיום ה... לא, ג'ר.
בכלל לא שלחתי את בקשות הקולג' שלי.
לא אכפת לי.
אמא ואבא יהרגו אותך אם לא תהיה תמונה שלך בתלבושת סיום הלימודים.
ג'ר, לא, לא אם אתה לא יכול להיות שם.
לקסי תארח לי חברה.
את הולכת.
בואו נלך לסיום הלימודים.
קלאוס, עכשיו זה לא הזמן להחליט שוויתרת עליי.
אתקשר אליך כל 10 דקות עד שתגיע לכאן להציל את דיימון.
איפה כולם?
אני כאן.
איפה היית? -את יודעת, מתכנן תוכניות לקיץ,
מתחמק מהמוות. על ידי צייד ערפדים.
איפה אלנה?
לא נוכל לעשות את זה בלעדיה.
אני כאן!
תודה על היום.
אני לא מאמינה.
באמת כולנו כאן.
כולנו כאן יחד!
בוני בנט, את בוכה?
זה האירוע האחרון לפני שאתם הולכים לקולג'.
לפני ש-"אנחנו" הולכות לקולג'.
די פספסתי את המועד האחרון, כשהייתי כלבה חסרת רגשות.
היתרונות בלהיות ערפד...
אנחנו יכולות ללכת לאן שאנחנו רוצות.
נוכל לבחור את השותפים לחדר שלנו,
אנחנו יכולות... להשיג חדר משולש!
אני שמחה שכולנו כאן.
חיבוק קבוצתי!
אני לא... אני לא מתחבק. -בוא לכאן!
ברוכים הבאים, הורים, משפחה וחברים.
איזה יום יפהייפה לסיום הלימודים.
תודה שהצטרפתם אלינו ביום המיוחד הזה
בו אנחנו חוגגים את הבוגרים שלנו,
אז בואו נתחיל.
ג'ון אלברכט.
דיוויד בנס.
שרה ביסלי.
מבלי מועדפים,
אבל אני גאה באופן מיוחד בבוגרת הבאה,
בתי האהובה, בוני בנט.
מזל טוב.
אני כל כך גאה בך, מתוקה.
תודה, אבא. -אין בעד מה.
על הכל.
סוואנה דיוויס.
מאט דונובן.
וויליאם דאנקן.
קרוליין פורבס.
מזל טוב. -תודה.
מאט פרימן.
אלנה גילברט.
מזל טוב. -תודה.
ברכות, מכשפה קטנה.
חשבתי שסטפן נפטר ממך. -נכון.
ביליתי כל הלילה מזדחל מחוץ לקבר מבטון.
זאת לא המכשפה שחברה שלך, קרוליין, הרגה?
ושם, זה חבר בן הכלאיים שלי, אדריאן, גם מת.
למעשה, המושבים מלאים בשני תריסר פרצופים על טבעיים,
לכולם סיבה להשתולל מאחר וחייהם הוקרבו
כדי ליצור את משולש ההבעה שלך.
כולם מחכים למילה ממני.
המעטה חוזר הערב.
אין לך משהו יותר טוב לעשות מלהטריד אותי ואת חבריי?
הנה הקטע. אני לא רוצה שהמעטה יחזור.
למעשה, אני רוצה שתסירי אותו לגמרי
כדי שאני וחבריי הנופלים נוכל לחיות, בוני.
הגיע הזמן לשלם את המחיר.
הקול שאני זוכרת היה נגד גיהנום על פני אדמות.
נכון...
אבל הייתי בגיהנום. עכשיו ארצה לחזור לכדור הארץ.
מה זה? -זאת אני.
מתתי אתמול בלילה.
אני רוח רפאים, ואני רוצה את מה שאתה רוצה.
אני לא רוצה להיות בצד השני עם עניינים לא פתורים.
אני רוצה שהוריי יראו אותי נוסעת לקולג',
אני רוצה לקשט את החדר במעונות עם החברות שלי.
אני רוצה להישאר כאן, קול,
יותר מכל דבר.
אז למה אנחנו מחכים? בואי נעשה את זה יחד.
מה עשית?
זה יחזיק אותך עד לחשיכה, ואז כשהמעטה יחזור,
העיירה תיפטר ממך לתמיד.
אבל כל מה שאמרת... -היה אמת.
אבל אנחנו לא תמיד מקבלים את מה שאנחנו רוצים, נכון?
מה קרה, בחור, לא יודע לשחות?
מה לעזאזל קרה לך?
תראו את זה.
זה רע.
קונור. הוא בטח ספג את הקליעים ברעל זאבים.
דינג, דינג, דינג!
אתה לא טיפש כפי שאתה נשמע.
כל זה היה שקר, אה?
ידעת שאתה איש מת.
אתה לא מקבל את זה בחזרה.
איפה שמת את סילאס?
עוד מכה אחת של רעל זאבים ותמות בתוך דקות ספורות.
איפה סילאס?
אופס.
בעיה קטנה אחת.
אתה מתכוון לזה?
כן. כן, זה.
קתרין ווילסון.
אשמח לעוף מכאן לפני שוון חוזר לחיים,
אבל דיימון לא מוכן לקחת את התרופה. הוא רוצה אותה עבור אלנה.
טוב. פשוט תחזיק מעמד עוד קצת. קרוליין מתקשרת שוב לקלאוס.
סטפן, כבר עברנו את השלב של שיחות אווה מריה.
מה אתה רוצה שאעשה? שאעמוד כאן ואצפה בו מת
או שאכריח אותו לשתות את התרופה?
סטפן!
זוכרת אותנו, קרוליין?
יש עוד הרבה מאלו.
מי הבא?
אני יכול לעשות את זה כל היום.
היי.
מרגיש טוב יותר? -כן.
אז הכל התרפא? -נקי כנערה חיננית.
יופי.
כן. לימדתי אותה את החבטה הזאת.
את יודעת שזה לא מנומס לצותת, נכון?
היי. אני קצרה בזמן כאן.
אל תגזול ממני את ההנאה הקטנה שיש לי.
מישהו ראה את ג'רמי? -הוא הלך לראות את בוני.
הוא יחזור מאוחר יותר, לפני...
את יודעת. -כן.
סטפן, אני יכולה...
אני יכולה לקבל רגע איתך? -בטח.
זה עשוי להיות מעניין. -כמו בדרך כלל.
אז... הצד השני. לא בדיוק מסיבה, נכון?
חייתי... טוב יותר.
אתה יודע שיש עוד משהו שם בחוץ, נכון? חייב להיות.
כל התוכנית של סילאס הייתה למצוא שלווה עם אהבת האמת שלו,
ואיזו שלווה שתהיה,
היא שם בחוץ.
אני מניחה שברגע שנרצה את הזמן על כל הדברים הרעים שעשינו,
אז כל העניין יהיה להניח לעבר ולהמשיך הלאה.
ואיך אנחנו אמורים לעשות את זה כשהיקרים המפגרים שלנו
לא מצליחים לשמור על חייהם במסלול הנכון?
כן.
אז... מה קורה?
בכל הכנות, סטפן, רק רציתי להודות לך
על שנשארת לצידי כשהייתי במצב רע,
על שהאמנת שאני עדיין נמצאת שם.
אפילו אחרי כל מה שעברת בגללי, אתה...
אתה מעולם לא וויתרת עליי.
די... הייתי חייב לך.
קח.
זה שלך. אני רוצה שתיקח את זה.
לא, אלנה. אני לא... -סטפן,
האדם היחיד שגרוע בלהיות ערפד ממני זה אתה.
דם אנושי הוא הנפילה שלך.
קיבלת את הסוף הגולמי של עסקת הערפדים.
אנחנו נהיה בסדר.
אנחנו נשרוד. זאת אומרת...
אתה לימדת אותנו.
מגיע לך כל מה שתרצה מהחיים שלך.
זה מגיע לך.
איך הגעת לכאן כל כך מהר?
כבר הייתי בדרך.
קיבלתי את הודעת סיום הלימודים שלך.
עדין מאוד.
אני מניח שאת מצפה לכסף. -זה או מקרר קטן.
שקלתי להציע לך כרטיס למחלקה ראשונה
להצטרף אליי בניו אורלינס.
אבל ידעתי מה תהיה תשובתך,
אז בחרתי משהו שידעתי שתקבלי.
טיילר חופשי לחזור למיסטיק פולס.
מה?
הוא האהבה הראשונה שלך.
אני מתכוון להיות האחרונה שלך,
כמה זמן שזה ייקח.
מזל טוב, קרוליין.
בואי נעוף מכאן לפני ש-12 בני כלאיים יחליטו לפתוח מריבה.
רציתי להתנצל.
יופי. -תני לי לסיים. אמרתי שרציתי,
ואז הבנתי שאני לא מצטער.
אתה מעדיף למות מאשר להיות אנושי,
ואתה מצפה ממני להיות בסדר עם זה?
לא אמרתי שאת אמורה להיות בסדר עם זה,
רק אמרתי שאני לא מצטער,
אבל את יודעת מה אני באמת?
אנוכי.
כי אני בוחר בחירות רעות שפוגעות בך.
כן, הייתי מעדיף למות מאשר להיות אנושי.
הייתי מעדיף למות עכשיו מלבלות איתך כמה שנים
רק כדי לאבד אותך כשאהיה זקן, חולה ואומלל מדי
ואת תישארי את.
הייתי מעדיף למות עכשיו
מאשר לבלות את השנים האחרונות שלי בזיכרון
של כמה טוב היה לי וכמה שמח הייתי
כי זה מי שאני, אלנה,
ואני לא אשתנה,
ואין שום התנצלות בעולם
שתקיף את כל הסיבות שאני לא מתאים לך.
טוב. אז גם אני לא מצטערת.
אני לא מצטערת שפגשתי אותך.
אני לא מצטערת שההכרות איתך גרמה לי לפקפק בכל דבר
ושבמוות, אתה זה שגרם לי להרגיש בחיים.
היית אדם נוראי.
עשית את כל הבחירות הלא נכונות. ומכל הבחירות שעשיתי,
היא הוכחה כגרועה מכולן,
אבל אני לא מצטערת שאני מאוהבת בך.
אני אוהבת אותך, דיימון.
אני אוהבת אותך.
מי מצותת עכשיו?
סטפן.
חושב שהמחצבה תהיה מספיק עמוקה לקבור את סילאס?
כן. אני לא חושב שמישהו יתקל בו שם.
כן. -אתה רוצה ש...
לא. זה בסדר. לקסי באה איתי.
נכון. כן.
היי, דיימון.
כן.
אני לא שמח לגבי אלנה...
אבל אני גם לא-לא שמח בשבילך.
רק רציתי שתדע את זה.
תודה, אח.
היי.
-הייתי צריך לראות אותך.
אני צריכה לסגור את המעטה, ג'ר.
בני הכלאיים והציידים... -אני מבין.
אני מוכן.
רק רציתי להיות איתך כשזה יקרה.
אתה ואלנה... -אני לא יכול.
אני לא יכול להיפרד ממנה. אמרנו בלי דמעות
והשארתי לה מכתב. היא תמצא אותו כשכל זה יגמר.
אני מוכן.
הירח מלא. -כן.
איפה אלנה?
היא הלכה למצוא את בוני וג'רמי. היא דואגת לגבי הזמן.
מה?
השגת את הבחורה, אחי.
השגתי את הבחורה.
עכשיו, אל תפשל.
כשאתה שומר עליי,
איך אני יכול?
ניו יורק?
קרוב מדי. -וגאס!
-לא. יותר מדי תיירים.
אני יודעת שאתה חושב שאני צוחקת, אבל אתה עוזב.
בדיוק סיימת את הלימודים בפעם המיליון.
הגיע הזמן לחיות את החיים שלך.
מה אם אלנה הייתה האחת?
היא הייתה.
והיא תמיד תהיה אהבה ענקית.
בניגוד לאמונה הרווחת, יש כמה אהבות כאלה.
במיוחד לערפד.
הדרך היחידה למצוא אחת אחרת היא לשחרר
ולהמשיך הלאה.
מעולם לא הייתי בפורטלנד.
נתראה, לקסי.
בוני, ג'ר, אתם כאן? -תראו, תראו.
אפרופו עניינים לא פתורים.
סיום לימודים שמח, מתוקה.
הוא כמעט נסגר. -אז זהו זה?
כי היו מיליון דברים שרציתי להגיד לך,
אבל עכשיו הם לא נראים מתאימים.
אז אל תגיד דבר.
מה קורה? -אלוהים אדירים.
מה זה?
זה עבד, ג'ר.
עשיתי לחש שהחזיר אותך. לא חשבתי שזה יעבוד,
אבל סגרתי את המעטה ואתה עדיין...
כאן.
רגע. אני בחיים?
בוני.
אני לא מרגיש את היד שלך.
מה קורה כאן, בוני? למה אני לא מצליח להרגיש אותך?
זה בסדר.
בוני, מה עשית?
יש לי את המכשפות...
ואת סבתא שלי.
אתה יכול לראות רוחות רפאים. נדבר מתי שנרצה.
לא. לא! לא! את לא יכולה למות!
עשה לי טובה אחת.
תגיד לאלנה ולקרוליין שאני מבלה את הקיץ עם אמא שלי.
אני לא יכול.
הן צריכות לדעת.
בפעם הראשונה מאז ומתמיד, חברות שלי בסדר.
אני לא רוצה לקחת את זה מהן.
אני אהיה בסדר.
אני מבטיחה.
היי.
מה את עושה כאן?
רק רציתי לראות אם אתה בסדר, יום קשה ומה שזה לא יהיה.
תודה. הייתי מזמין אותך לבפנים,
אבל הבטחתי לטיילר שאשמור על הבית נקי מערפדים.
אני יודע שהיינו תחת לחץ היום,
אז אילו תוכניות שעשינו,
אבין אם לא תרצה.
את ואני, זה לא יעבוד.
אני צריך גם לשמור על חיי האהבה שלי נקיים מערפדים, טוב?
כמובן. אני מבינה.
אז מה שקורה בדרך נשאר בדרך, טוב?
עיירת החתונות הקטנה באיטליה?
שלא יעלו לך רעיונות להפוך אותי לערפד כדי שנוכל לחיות לנצח.
הבנת למה אני מתכוון?
סליחה. אתה אומר ש...
מעולם לא דרכתי מחוץ לעיר הזאת,
אין לי תוכניות לקולג', שום מושג לגבי העתיד שלי,
אבל אני יודע שהגיע הזמן שאתחיל לחיות באמת,
ומאחר וכמעט הרגת אותי השנה,
אני מניח שזו המחויבות שלך להראות לי איך.
טוב.
מה את עושה?
היית מאמינה שעובר עליי יום רע?
הוא התחיל כשבוני מנעה ממני את חיי הנצח של סילאס.
כמובן, כי קת'רין פירס לא יכולה להיות שמחה
עם חיי האלמוות הישנים והטובים של הערפדים.
זה הגיע לי.
מעולם לא היה לי טקס סיום לימודים, נשף
או חיים, אבל לך היו.
לך יש הכל,
וזה לא כי את ילדה קטנה וטובה שמגיע לה אושר.
זה כי גנבת את שלי.
אני גנבתי את האושר שלך? את הרגת את אחי.
אני מודה שזה היה מרושע.
אין לי כלום...
אבל אני עומדת לשנות את זה.
לבעוט במישהו כשהוא על הרצפה.
קלאסית עד הסוף, קת'רין.
הסוף שלך.
מגיע לך כל מה שתרצה בחיים שלך.
זה מגיע לך.
אני שמח שאת בסדר עם מי שאת עכשיו,
אבל כל דבר שעשיתי כדי להשיג את זה
עשיתי למענך
כדי שהבחירה בין אם תרצי או לא להיות ערפדית
תמיד תהיה שלך.
ביי-ביי, ילדה קטנה.
שיהיו לך חיים טובים כבת אדם, קת'רין.
אל תטרח. אני כבר לא שם.
סילאס?
היית אבן. הם ראו אותך. הלחש עבד.
זה הדבר המצחיק בלחשים.
הם נקשרים בטבע,
והטבע דורש איזון, אז לכל לחש יש פירצה.
הלחש שהפך אותי לאבן
נקשר במכשפה, מכשפה בחיים,
אז כשהמכשפה מתה,
הלחש נשבר.
בוני?
בוני לא מתה.
זה לא משנה, נכון?
והנה התעלומה שסובבת סביבי סוגרת מעגל.
אני יצרתי את לחש חיי האלמוות לפני 2,000 שנה.
אני לא יכול למות, אז הטבע היה זקוק לאיזון,
גרסה שלי שיכולה למות,
צל שלי,
כפיל.
אז אלו סוף סוף הפנים האמיתיות שלך?
אתה עוד אחת מהן?
לא בדיוק.
שלום, צל שלי.
יש לך מושג מה זה לגווע ברעב 2,000 שנה?