-Dette har hendt: -Han er død! Nei!
-Skru av. -Vi mister henne.
Kuren gir henne menneskeligheten tilbake.
Katherine har kuren og vil tvinge den i deg.
Du vil ikke at kuren skal brukes på deg. Gi meg den.
Du skremmer ikke meg, Silas.
Så du husker meg.
Alle Katherines adresser.
Jeg vil ha kuren. Vi kan jobbe sammen.
-Hvorfor stopper vi? -Vi har lett i 3 byer på 24 timer.
Jeg er lei av radiohiter og lukter skinn.
Det var du som stjal listen over Katherines adresser.
-Jeg hater stemmen din. -Synd. Vi er ikke ferdige.
-Inn med deg. Neste by. -Om et øyeblikk.
-Jeg er sulten. -Vi skal ikke på pubrunde.
Jeg vil ha kuren, Katherine har den. Vi skal finne henne.
Om et øyeblikk, sa jeg.
-Du skremte meg! -Gjorde jeg?
Hva gjør du, Katherine?
-Kjenner du meg? -Selvsagt.
De fleste foretrekker halsen, men jeg ba deg drikke fra armen min.
Kjerringa har betvunget hele byen.
Vi har funnet Katherine.
-Hva er mitt fulle navn? -Katherine Pierce. Fin frisyre.
-Hvordan kjenner du Katherine? -Hvem?
-Meg. Hvordan kjenner du meg? -Alle kjenner alle her.
Så alle her kjenner Katherine?
Beklager, jeg vet ikke hvem du snakker om.
Folk glemmer henne når hun ikke snakker med dem. Smart.
-Hvor lenge har vi kjent hverandre? -En stund.
-Hvor bor og jobber jeg? -Jeg vet ikke.
-Har jeg noen venner? -Du sa at alle kan være vennene dine.
-Så lenge vi holdt på hemmeligheten. -Hvilken hemmelighet?
Jeg vet ikke.
Hvis de har skrapt opp lakken...
Vær glad sheriff Forbes fant bilen etter at du lot dem... Stjele den.
Jeg får sende henne noen småkaker. Trenger vi 40 virkelig liter bensin?
De dumpet bilen da den gikk tom, og det er 16 mil til Willoughby.
-Det navnet sto ikke på listen. -Listen de stjal fra under nesen din?
Da du senket garden?
De er der. Sheriff Forbes fant bilen de stjal etter din.
Hun skal få champagne. Hvis Elena er i den byen.
Willoughby. Pennsylvanias maissuppehovedstad.
La oss håpe vi får tak i dem før de finner kuren.
Et lysglimt. Hvis Rebekah tar kuren, blir hun dødelig og kan drepes.
Mørk sky. Da forblir Elena vampyr for alltid.
Konsentrer deg om premien.
Finn Katherine, ta kuren og forsvinn før hun knekker nakken din. Igjen.
Elena uten menneskelighet er ei kald tispe.
Jeg stoler ikke på henne før vi får tilbake den gamle Elena.
-Endelig er vi enige om noe. -Utrolig.
Klaus, vi må snakke sammen.
-Hva har skjedd? -Silas. Han angrep meg.
Han stakk meg med den hvite eikestaken.
En bit sitter igjen.
-Den kan drepe deg! -Det føles som om jeg er døende.
Jeg vil gjerne se deg dø, men du har ikke funnet kuren til meg.
Silas!
Det stemmer.
I går kveld så jeg ut som Shane, i dag som Caroline.
-Hvem vet hvem jeg er i morgen? -Vis meg ansiktet ditt!
Hvorfor det, når jeg kan se ut som den jeg vil du skal se?
Stritt imot alt du vil, men før du gir meg kuren, får du bare smerte.
-Unnskyld, men er det post til meg? -Hva har skjedd med håret ditt?
-Jeg har klippet meg. -På to minutter?
Var jeg her for to minutter siden?
-Er alt i orden, miss Pierce? -Ja da. Takk.
Hun kan ikke være langt unna.
Se inne, så ser jeg på P-plassen.
Jeg trodde ikke du ville finne meg her.
Men det er et fint sted å dø på.
Jeg er helt enig. Du har valgt et vakkert sted å dø på.
Hvor er kuren?
Skal du ikke si at du skal hevne broren din?
Folk dør. Vi går videre.
Etter å ha skrudd av menneskeligheten vår.
Synd for guttene. Deres eget vesle menneskesnøfnugg er borte.
Hvis vi skal bli en stund, henter jeg menyer.
Du skal ingen steder.
-Jeg hadde glemt sjarmen din. -Så du husker meg?
Du som hadde det så travelt med å komme mellom brødrene mine.
Hva skjedde?
Alt i orden, Jolene. Du har ikke sett noe.
Mens dere babler, kommer Stefan og Damon nærmere.
-Hvor er kuren? -Beklager. Jeg tar jernurt.
Så jeg får torturere deg?
-Hvorfor vil dere ha den? -Og du? Vil du drepe Niklaus?
Jeg har vært på flukt fra broren din i 500 år.
Jeg vil ikke innenfor luktevidde av ham.
Men siden den kan brukes mot ham, vil han sikkert ha tak i den.
Jeg gir ham kuren, han gir meg friheten min.
Stakkars offer. Når kommer du til at vi blir lurt og noen dør?
Jeg har ingen grunn til å lure dere.
Du tror meg ikke, men det er sant. Folk forandrer seg.
Jeg er ikke den dere tror.
-Jeg har den ikke på meg. -Men den der kan sikkert hjelpe oss.
-Hvem er Em? -En venn.
Dere skal møtes klokken to.
Jeg får vel treffe Em selv, da.
Du har ringt en milliard ganger. Det bør gjelde livet.
-Gå! -Klaus, hvor er du?
-Hva har skjedd? -Jeg trenger mer tid.
Ikke forfølg meg!
Forfølger jeg deg?
Jeg leder tre ballkomiteer, og du ringer hele tiden!
Caroline.
Er det virkelig deg?
Bevis det.
Dette er en elendig form for flørt. Jeg har viktigere ting å gjøre.
Vent! Vær så snill!
Silas stakk meg med den hvite eikestaken.
Det sitter igjen en bit.
-Hvorfor angrep Silas deg? -Jeg stilte ingen spørsmål.
Men jeg er skadd.
Så du forstår hvorfor jeg ringte deg.
Du drev Tyler ut av byen og drepte moren hans, og så ringer du meg?
Hvis jeg dør, dør du, Tyler og alle vennene deres også.
-Hva vil du at jeg skal gjøre? -Det er ganske enkelt.
Du må skjære ut staken.
Noe er galt. Katherine Pierce gjemmer seg ikke i bondelandsbyen.
-Dette er bilen de stjal. -De får poeng for valg av bil.
Hvordan får vi Elena tilbake til Mystic Falls?
Hun vil ikke, og hun har en Original vampyr som livvakt.
Vi gjør det vi må, om vi så må dytte Rebekah foran en buss-
-og stappe Elena i en sekk.
Jeg gir blaffen i hva Elena vil. Hun får ikke spore helt av.
Hun er en plage.
Hvor er han som mente at Elena burde omfavne det å være vampyr?
Han fikk nakken knekt i New York, og han her er sinna.
-Hva synes dere? -Nærme, men ikke ludderaktig nok.
Du trenger mer kajal.
-Jeg trenger klærne dine. -Særlig.
Greit. Armbåndet, klokken og øreringene, da.
Gi meg dem.
-Og det andre armbåndet. -Det er dagslysarmbåndet mitt.
Jeg trenger det. Og det fungerer ikke på deg.
Men jeg trenger jakken.
Greit!
Det vil ikke fungere. Den stygge frisyren og øynene.
Du likner ikke meg.
-Du likner ikke meg. -Mer mannlig.
Dere er patetiske.
-Dere er patetiske. -Perfekt mengde forakt og usikkerhet.
Det er nesten. Noe mangler.
Skoene dine. Jeg vil ha skoene dine.
Kom igjen, Em.
Jeg har alltid vært litt misunnelig på legenden Katherine Pierce.
Du kan tvinne menn rundt lillefingeren.
Elijah forrådte Klaus for deg. Salvatorebrødrene falt for deg.
Men mange år senere sitter vi i en by du måtte betvinge til å like deg.
Jeg burde ikke le. Det er egentlig litt trist.
Du vet at du og Elena ikke kan dele kuren?
-Hun vil ikke ha den. -Men du vil ta den?
Er du dum eller bare blond?
-Jeg vil ha et normalt liv igjen. -Du vil leve på nytt.
Men kuren fjerner bare udødeligheten.
Alt du hater ved deg selv, forblir som det er.
Og du kan ikke engang betvinge deg til en venn.
Mine damer. Er dere snille?
-Det var det nabolaget. -Du har Katherine. Mistet grepet?
Hvor er Elena?
Katerina.
Elijah!
Du er vel litt sen?
Du har farget håret.
Jeg liker det.
Takk. Det er faktisk...
-Jeg har savnet deg. -Jeg har savnet deg også.
Dette er en interessant liten by.
Har du den med deg?
-Hva da? -Kuren.
Den er på et trygt sted.
La meg gå og hente den.
Hvor er Katherine, Elena?
Så jeg skal si hvor Elena er så dere kan gi henne kuren,-
-og jeg kan ende i en kiste? Tror ikke det.
Hva med deg, smilefjes? Vet du hvor hun er?
Jeg kan gi dere et hint. Sjekk likhuset. Hun er nok død.
Hun gikk for å treffe en venn av meg.
En Original bror. Upåklagelig smak.
Elijah?
Man må revurdere smaken hans hvis han er en venn av deg.
Når jeg sier venn, mener jeg "venn".
Det tok ham nok ti sekunder å skjønne at hun ikke er meg.
Og da dro han nok hjertet ut av brystet på henne.
Hvor er de?
Rebekah. Hvis noe skjer med Elena, finner du aldri kuren.
Greit. De skulle møtes i lysthuset ved parken.
-Jeg går og snakker med Elijah. -Og Katherine tar oss til kuren.
Nei. Med den kan jeg vinne tilbake friheten fra Klaus.
-Skal du inngå et forlik med Klaus? -Hun skal få Elijah til å gjøre det.
Det er det du trenger din lille venn til.
-Noen ting endrer seg aldri. -Nei.
Flytt deg. Dere må bli med meg.
Du store tid! Du har et hjerte!
Jeg så feil. Det var bare et blodig ribben.
Jeg er glad du synes min pine er underholdende.
Det er ingenting her. Og hvis du tror jeg morer meg, er du gal.
Du drepte tolv hekser for Bonnie, men kan ikke skitne deg til for meg.
-Og jeg som trodde vi var venner. -Da trodde du feil.
Unnskyld! Unnskyld.
Vet du hva?
Du fortjener å lide for alt du har gjort.
Så i dag skal vi gjøre tingene på min måte.
La Tyler komme tilbake og lov meg at du ikke skal skade ham.
-Katerina. -Elijah?
-Hvor er Katherine? -Hvor er Elena?
-Trygg, men det avhenger av deg. -Det samme gjelder Katherine.
-Katherine kan passe på seg selv. -Mot oss tre?
Lillesøsteren din er på det gode laget en stund.
-Gi henne telefonen. -Hun er med Damon og Katherine.
Hvor er de?
Katherine må bare gi fra seg kuren.
Vet du hvor mye søsteren min avskyr Katherine?
Rebekah kommer til å drepe henne.
La oss møtes og snakke sammen.
Hør godt etter, Stefan. Hvis noe skjer med Katherine, tar jeg Elena.
-Dere er idioter begge to. -Unnskyld?
Hva har skjedd med deg, Elijah? Jeg trodde du hadde ære.
Men så er du sammen med Katherine.
Jeg har vel alltid hatt en forbindelse til Katherine.
Hun kontaktet meg da hun fikk vite om kuren.
Vi er nyttige for hverandre.
Vær så snill. Du gikk i fella, akkurat som alle de andre idiotene.
Du undervurderer meg. Jeg vet hvem hun er og hva hun har gjort.
Tror du hun har endret seg? Hun leker med deg. Hun løy for deg.
Ikke om forvandlingen din.
Men du er ikke bare en vampyr.
Du er noe annet. Du er ikke deg selv.
Du har oppgitt følelsene dine. Hvorfor?
Broren min er død. Kjæresten din drepte ham.
Visste du ikke det?
Selvsagt ikke.
-Hun løy. -Hva var det jeg sa?
Ingen raske bevegelser. Ingen triks. Ingen katherining.
-Lappeteppe og Akvarium. Hvem er du? -En gammel dame med dårlig smak.
Den er borte! Kuren var i safen, men den er borte!
Særlig. Hvor er den, tante Katherine?
-Den var i safen! -Og Elijah er kjæresten din?
Og dette er livet ditt? Det er vel ikke ditt hus engang.
Det likner ikke Katherine.
Du kjenner kanskje ikke Katherine. Du aner ikke hvem jeg er.
Du er ikke så dyp. Alle vet at denne småbyjente-greia er skuespill.
Hvor er kuren?
Vi trenger henne i live. Kuren er ikke her.
Sjekk oppe, så ser jeg nede. Jeg har kontroll.
Hvis jeg var en paranoid og mistenksom sosiopat...
Hvor ville jeg gjemt min mest dyrebare skatt?
-Dette blir morsomt. -Nær, men ikke på meg.
Tilgjengelig, men ikke opplagt.
Trygg, men ikke så trygg at jeg ikke kunne stikke av med den.
Det var en stilig liten skattkiste. I et akvarium uten fisk.
Jeg må nok sjekke.
Jernurtvann. Vi har en vinner.
-Gi meg den, ellers dreper jeg deg. -Du dreper meg uansett.
Hva er viktigst? Å drepe meg, eller å få kuren?
Rebekah, ikke tenk på det engang.
La oss snakke om det som de to rasjonelle vampyrene vi er.
Rebekah!
Det blir det beste som har skjedd deg.
Ikke gjør noe dumt.
Du vil ikke at menneskelige Elena skal løpe tilbake til Stefan.
Hvorfor vil du at Elena skal få kuren?
Det var det jeg trodde.
Nei!
Jeg kjenner splinten bevege seg mot hjertet mitt!
-Hjelp meg! -Først skal du love.
Hvorfor tror du jeg ikke bare vil bryte løftet?
Vil du at vi skal være venner?
Et grunnkurs i vennskap: Vis meg at jeg kan stole på deg.
Jeg reddet livet ditt. To ganger.
Fordi du satte det i fare. To ganger.
-Kan du ikke være grei? -Tyler Lockwood prøvde å drepe meg!
Vi har alle prøvd å drepe deg. Og du har prøvd å drepe oss.
Du har ikke fortjent mitt vennskap.
Jeg vil ikke bli tvunget, av deg eller noen andre!
Jeg strekker ut en hånd til tross for alt du har gjort,-
-men du må gjøre tingene på din måte! Jeg synes synd på deg.
-Ikke snu ryggen til meg! -Det burde jeg gjort for lenge siden!
Den er borte.
Smerten.
Smerten er borte.
Den var aldri der.
Han var i hodet mitt.
Silas var i hodet mitt.
Du fikk meg til å tenke på noe annet.
Du fikk meg tilbake, Caroline.
Hvis Silas kan få deg, av alle, til å tro at du er døende...
Hva kan han gjøre med resten av oss?
-Prøvde du å stoppe henne? -Jeg druknet nesten i jernurtvann!
-Du måtte bare oppholde henne. -Jeg hadde ingen ponni!
Du lot henne ta den. Du var aldri på min side.
Nå forblir Elena vampyr resten av livet.
Jeg vet hvordan det er å miste en bror. Jeg kondolerer.
Jeg håper du finner tilbake til deg selv.
Slik du håper Katherine gjør?
Du tror hun er den uskyldige jenta du reddet fra Klaus.
-Jeg vil tro det. -Men nå hun er et monster.
Den søte bondejenta du forelsket deg i er død.
-Og hun kommer ikke tilbake. -Jeg er ikke dum.
Men jeg må prøve å finne min Katerina under Katherinefasaden.
Dere gutter er helt like.
Damon og Stefan tror også jenta de elsket er her inne.
Du kan ikke klandre dem for å ha håp.
Det er synd hvis verden mister en så medfølende sjel som din.
"Din barmhjertighet er en gave, Elena.
Bær den med deg for evig og alltid."
-Det har jeg lest i et brev. -Forfatteren høres talentfull ut.
-Han mente det sikkert. -Det gjorde du nok.
Og det var godt å se brevet brenne. Sammen med mitt gamle liv.
Og sammen med Jeremys lik.
Beklager. Jeg ble oppholdt.
-Hvordan føler du deg? -Jeg føler meg bra...
Fantastisk. Jeg føler meg levende.
Et lite problem med å være levende, er at jeg kan drepe deg.
Jeg er fremdeles vampyr.
-Kuren fungerte ikke. -Den fungerte slik hun ville.
Den var falsk. Det må ha vært konsentrert jernurt eller noe.
Katherine!
Hun trengte en lur. Det må være slitsomt å prøve å være meg.
Du drepte Jeremy Gilbert.
Ja, Elijah. Jeg drepte Jeremy Gilbert.
En bombe hun sikkert lengtet etter å droppe.
-Ironisk, siden hun ikke bryr seg. -Jeg bryr meg.
Føler du ingenting for en jente som må leve slik du har levd?
Du tok det siste familiemedlemmet hennes, slik det ble fratatt deg.
Hvorfor ser du på meg som om jeg likte det? Jeg måtte overleve!
Er jeg også det? En måte å overleve på?
Ikke la den søte Elena påvirke deg. Hun hater meg.
Hun vil vende deg mot meg.
-Jeg stilte deg et spørsmål. -Nei.
Du er ikke et middel. Du passet på meg og gir meg en ny sjanse.
Jeg elsker deg.
Elijah...
-Du tror meg ikke. -Jeg vil tro deg.
Det er min sykdom. Jeg vil tro deg.
Men hvordan kan jeg det?
Jeg kjenner deg ikke. Og det kommer jeg nok aldri til å gjøre.
Vent!
Du lovet meg å snakke med Klaus. Jeg får ingen avtale uten deg.
Farvel, Katherine.
-Hei, Katherine. Hva gjør du her? -Jeg skal hente pakken.
Hemmeligheten din er trygg her.
Med alt hemmelighetskremmeriet... Hva er det, egentlig?
Friheten min.
Vent. Jeg vil si at du har rett.
Jeg har vært på flukt og løyet for å overleve så lenge...
Jeg begynner å tro mine egne løgner.
Jeg husker ikke hvem jeg var da vi møttes første gang.
Men jeg vil finne det ut.
-Du har kuren. -Ja.
Jeg kan stappe den i Klaus og prøve å drepe ham.
Men selv om jeg klarer det... Vil jeg miste deg.
Og det vil jeg ikke.
Hvordan vet jeg at det ikke er løgn? Katherine som lurer nok en mann?
Fordi jeg mente det jeg sa om hva jeg føler for deg.
Og jeg vil gjerne tro at du føler noe for meg også.
Du trenger at du stoler på meg. Jeg vil at du skal stole på meg.
Slik jeg stoler på deg.
Du skylder meg ingenting.
Du får bestemme hvor vi går herfra.
Du og Katherine? Jeg trodde du var smart.
Du har ingen smarte brødre. Jeg er like dum som dere.
Gi meg kuren så jeg kan dømme deg i stillhet et annet sted.
Hva vil du med kuren?
Jeg vil bli menneskelig igjen.
Er å bli menneskelig svaret? Det er bare en romantisk forestilling.
Gresset er kanskje ikke grønnere.
Kanskje du har rett.
Men jeg vil leve et enkelt liv som et vanlig menneske.
Og når det er slutt, er det slutt.
Vi har levd 20 liv sammen. Er ikke det nok?
Jeg forstår det bare ikke. Hvorfor ser du på familien vår som en byrde?
"For evig og alltid." De ordene er like viktige for meg i dag.
Du vil alltid være broren min. Jeg slutter ikke å elske deg.
Men nå vil jeg leve og dø på den måten jeg velger.
Ikke på den måten du og Nik vil.
Vær så snill. Bare gi meg kuren.
-Hva vil du, Nik? -Oppdateres på jakten på kuren.
La oss bare si at det er komplisert.
Snakk med en av komplikasjonene.
Det er Komplikasjonen.
-Storebror! Du er med i striden. -Noen måtte ta styringen.
Jeg har kuren og tar den med til Mystic Falls.
-Sammen med en lang liste krav? -Ikke så lang.
Kom hjem, bror. Vi løser det som en familie.
Jeg tok alt blekemiddelet ditt.
Takk for at du hjalp meg.
Hvis du trenger noe mer...
Ikke ring. Jeg må planlegge et ball.
Venner?
Lar du Tyler komme tilbake?
Du har kanskje lagt merke til at jeg ikke leter høyt og lavt etter ham.
Du har rett. Jeg lot Rebekah ta kuren.
Jeg trodde et øyeblikk at det ville løse alle mine problemer.
Jeg fant ikke én god grunn til å gi den til Elena.
Og så tok Rebekah den. Og jeg skjønte at jeg hadde dummet meg ut.
-Hva er poenget ditt? -At jeg er lei for det.
Jeg ble svak et øyeblikk. Sånn er jeg.
Som når du og jeg faller for samme jente. Sånn er vi.
Vi var sånn.
Vi har gjort samme feil i 150 år.
Vi kan dømme Katherine, men historien gjentar seg for oss også.
Ingenting endrer seg. Det må stoppe.
Hva mener du?
Jeg kan ikke gjøre det samme igjen og igjen.
Jeg skylder Elena en sjanse til å bli normal.
Men så skal jeg få meg mitt eget liv.
La oss finne kuren. Så kan vi snakke om at du skal ri inn i solnedgangen.
Vil du fremdeles finne kuren? Selv om det betyr at du kan miste henne?
Den sjansen er jeg villig til å ta.
Da må vi bare overbevise henne.
Sett deg hvor dere vil.
Går det bra?
Hvorfor så stille? Det var du som ville møte oss.
Dere vet at jeg ikke vil ha kuren.
Jeg kommer aldri til å ville det, og jeg vil ikke snakke mer om det.
Kan dere akseptere det og la meg være den jeg er?
Ja... Nei.
-Dette er ikke deg. -Det er det nå. Det må dere godta.
Ellers får det konsekvenser.
Jeg har vært i nøyaktig samme situasjon.
Følelsene mine var av. Jeg var ikke meg. Og du nektet å godta det.
Du ga meg ikke opp. Du stoppet ikke før du hadde fått meg tilbake.
-La meg gi deg påfyll. -Takk.
Som sagt: konsekvenser. Nå er dere ansvarlige for én.
Fortsetter dere å ville fikse meg, blir det to, tyve og hundre.
Det er deres valg.
Vil du fremdeles ri inn i solnedgangen? det to, tyve og hundre.