Tidigare på "The Vampire Diaries":
Njuter Elena av att bli dyrkad av er bägge?
Jag älskar dig. Se på mig och säg att du inte har känslor för honom.
-Jag skulle veta om jag dödade folk. -Din ring hjälper dig att lura döden.
Hur många gånger kan du dö utan att påverkas?
-Har du vapen som kan döda Klaus? -Vi har alla ett vapen.
Nu dödar vi Ursprungliga.
Om en Ursprunglig dör, dör alla inom samma blodslinje.
Ge oss pålarna.
Annars startar jag krig mot alla ni älskar.
Var i helvete är den? En påle försvinner inte bara.
Menar du att ditt vampyrhatande alter ego-
-har en påle som kan döda en hel vampyrsläkt, även min?
Ja, det menar jag.
-Alaric? -Japp.
Det är fortfarande jag.
Du borde inte vara här inne.
Det förstör hela poängen med att ha någon inlåst i en källare.
Du behöver ändå ha lite saker: tandborste, kläder...
Några tråkiga böcker som får dig att somna.
-"Dr Jekyll och mr Hyde"? -Va? Nej, jag tog...
-Damon. Han tycker att han är rolig. -Det är i alla fall en som har humor.
Är du säker på...? Du behöver ju inte sitta här nere.
Det är det bästa stället för mig.
Åtminstone tills ni har övertalat mitt samarbetsovilliga alter ego-
-att avslöja var jag... Eller han. ...har gömt den vita ekpålen.
Vi har letat överallt.
Du... Den andre du har gömt den väl.
Vad gör Klaus om ni inte hittar den?
Den är det enda som kan döda honom, så...
Han kommer att starta krig, döda folk. Du vet, Klaus-saker.
Du...
Stefan kommer att titta till dig ett tag.
Nu när Klaus vet var Jeremy är är det inte säkert. Så...
...Damon och jag åker till Denver och hämtar honom.
Varför verkar du tro att jag ska misstycka?
Jag vet inte.
Jag och Damon som reser tillsammans genom landet...
Jag är mer nyfiken på vad Stefan säger om det hela.
Det var faktiskt hans idé.
Han tror att jag har känslor kvar för Damon.
Har du det?
Det är väl därför jag gör den här resan.
För att ta reda på om jag har det.
-Har du hört ifrån Klaus? -Inte än.
Men han hör säkert av sig. Han förväntar sig att få två pålar.
-Och jag har bara en. -Han lär bli besviken.
Jag ska nog få det ur Alaric. Jag behöver bara lite tid.
Jag gillar din förtröstan. Jag delar den inte, men ändå.
-Tror du inte att jag klarar det? -Du är gode Stefan igen.
Du har kontroll. Du kanske vinner flickan, men du har tappat udden.
På tal om det...
-Har du flugit första klass? -Vem har du betvingat nu?
Äh, jag använder mina flygpoäng.
-Stefan... -Ta hand om dig.
FRÄCKA 20-TALET
-Vad är det här? -Årtiondedans.
-Du bad oss hjälpa till. -Nej, det här.
20-talet? Det skulle ju vara 70-talet.
För flashigt, hör ni. Det ska vara lättsamt, inte storslaget.
Så bra att du är här. Du kan börja ställa i ordning borden.
-Vad håller du på med? -Någon måste ju ta kontrollen.
Ja, jag. Det är jag som är ordförande i danskommittén.
Temat för den här dansen är 70-talet.
Så du vill hellre ha smaklösa färger och ful frisyr-
-än klassisk stil från jazzåldern?
Jag förstår inte vad min bror ser i dig.
Han kanske ser en utmaning. Till skillnad från vissa andra-
-ligger jag inte med alla jag har haft ögonkontakt med.
-Vi kanske kan ta båda årtiondena? -Nej.
Kom igen, Matt, var inte så feg. Du älskade ju min 20-tals-idé.
-Förrädare! -Utsvängda byxor och disco?
-Det här kändes lite coolare. -Ser du? Det är lite coolare.
Visst. Ha det så kul på er dumma dans.
Caroline.
Vänta.
-Imponerande. Du lurade henne. -Och du har tjänat en dag.
Tack. Håll henne sysselsatt. Och var försiktig.
Du med. Och...
...hälsa honom ifrån mig, okej?
Vet du hur svårt det är att somna-
-när det är meningen att man ska gör det?
Jag vet att det är svårt, så...
Damon föreslog lite hjälp på traven.
Ja, varför inte?
Jag skulle känna mig mindre patetisk...
-...om jag slapp dricka ensam. -Det har jag redan tänkt på.
Så...
...en resa, va?
Ja. Jag behövde stanna här.
Varför då? Jag menar, varför just du?
Vem som helst kan vakta mig och vänta på ett sammanbrott.
Tyvärr har vi inte så mycket tid på oss.
-Innan vad? -Innan vi får ta till andra metoder.
Är du orolig att du ska behöva tortera mig?
-Hade inte Damon klarat det? -Elena behövde göra en resa...
...tillsammans med Damon.
Det spelar ingen roll vad jag har gjort för att vinna henne tillbaka-
-att jag kämpar mot blodtörsten och försöker återfå kontrollen...
...om hon ändå har känslor för någon annan.
Där är han.
Nästa gång jag betvingar honom, be mig göra honom bättre på baseboll.
-Hej, Jer. -Elena?
Vad är det som har hänt?
Katherine avlade oss. Rose avlade Katherine.
Vi behöver ta reda på vem som avlade Rose.
Så ni har rest över landet för att be mig prata med en död vampyr?
-Döda vampyrer är tårta på tårta. -Det kan jag inte.
Jag kunde prata med Anna och Vicki eftersom jag kände dem.
-Jag har aldrig ens träffat Rose. -Vad återuppstod du för då?
Rose spenderade mycket tid på flykt undan Klaus.
Hon och Damon står varandra nära. Du kanske kan använda honom?
Okej. Men det får vänta. Nu kommer min kompis.
Och ja, Damon, jag har faktiskt kompisar. Jag ringer sen.
-Jer? -Hallå där.
Damon, det är Kol.
-Vad gör du? -Jer, akta. Han är en Ursprunglig.
-Vänta. Va? -Jag är ledsen, grabben.
Men vi är inte kompisar.
Tänk att jag aldrig vänjer mig vid aluminium.
Men det är klart, det går ju inte sönder.
Dödade du honom?
Nej, men jag gav oss ett försprång. Så där. Kom nu.
Det var hon som ville stanna på ett motell, inte jag.
Var är vi?
I hörnet av någonstans och ingenstans där Kol inte kan hitta oss.
Jag kan inte tro att Kol var vampyr.
Tyckte du inte att det var konstigt att du fick en kompis så snabbt?
Det där hjälper inte.
-Det här funkar väl. Visst, Jer? -Ja, det spelar ingen större roll.
Okej, Whoopi.
Vad behöver du? Ljus? Oljor? Keramikskärvor?
-Det funkar inte så. -Jag vet. Jag vet.
De trycker på från andra sidan, och du drar dem till dig.
-Har du en bild på henne? -En bild?
Från när? Vår tripp till Disneyland?
Kom igen, Rose. Du tänker väl inte hålla oss på halster, va?
Jag vet att du är besatt av mig.
Okej, berätta någonting om henne.
Hon gjorde en liten grej med tungan.
Någonting som spelar roll, Damon.
Hon spenderade sin sista dag i paradiset.
Hon låg i solen och njöt av vad det innebär att vara människa.
Och när döden kom var hon inte rädd.
Jag var med henne hennes sista dag. Hon var absolut inte i paradiset.
Det var den drömmen han gav henne.
Hon är här.
Hej.
Du har inte en aning om hur mycket jag har saknat dig.
Nu är vi framme. Hem, ljuva hem.
Okej, berätta nu. Varför är du snäll mot mig?
Jag körde dig hem. Du har ingen bil.
Det är inte bara det. Du hjälper till med dansen-
-du säger emot Caroline. Jag går inte på det.
-Går på vad? -Den där gentlemannagrejen...
...efter allt som min familj har gjort dig.
Vad håller du på med?
Det är sorgligt att du inte ens kan få skjuts hem-
-utan att tro att det finns en dold agenda.
Du har rätt. Jag kommer förmodligen att organisera hela dansen-
-men blir tvungen att betvinga någon att gå med mig.
Nu ska vi inte ta i.
Hej då, Rebekah.
Hej då, Matt. Tack för skjutsen.
Mor.
Ge mig en anledning till varför jag inte ska döda dig.
Jag är döende.
Är hon ensam på andra sidan?
Nej, jag trivs. Jag var på flykt så mycket när jag levde-
-och nu har jag friheten att göra vad jag vill.
-Hon säger att hon är lycklig. -Är hon fortfarande snygg?
Säg att han fortfarande dryper av sex.
Okej, säg att jag saknar honom då.
-Hon saknar dig. -Och gratulera honom till Elena.
Hon saknar er båda.
Tyvärr har jag inga nyheter.
Klaus avlade inte mig. Ingen annan Ursprunglig heller.
Det var Mary Porter.
Hon avlades av en Mary Porter.
Otäcka Mary. Var hittar vi henne, Rose?
Jag höll inte reda på henne när jag levde, än mindre nu.
Be dem att ta det lugnt. Slappna av. Jag ska se om jag hittar något.
Tror du att de har hittat Jeremy?
Det borde de ha gjort. Jag har inte hört något.
Elena är orolig för honom-
-eftersom de inte kan räkna med ringen längre.
Vem vet? Hans alter ego kanske är en marijuanarökande pacifist.
Ja, kanske det.
Jag trodde inte direkt att mitt skulle vara elakt och militant.
Fast det är egentligen logiskt.
Din fru lät dig bli vampyr-
-och din flickvän dödades av en.
Han måste verkligen hata mig.
Se på mig. En misslyckad jägare av / dryckeskompis för-
-vampyrer.
-Han dömer för hårt. -Saken är den...
...att han är jag.
Jag är inte betvingad, inte besatt. Det finns ingen mänsklig-knapp.
Det som driver honom...
-...är jag. -Nej.
Nej, han är inte du.
Han är dina mörkaste sidor.
Sidor vi alla har.
Men det är ganska deprimerande, inte sant?
Åh, jag hittade den här där uppe. Enligt mina beräkningar...
-...borde det finnas en till. -Det tar lite mer tid.
Väntar du på att han ska slockna? Nej, tack.
-Jag dödar honom istället. -Då hittar du inte pålen.
-Jag kan leva med det. -Inte jag.
När vi pålade Finn, upptäckte vi att dödandet av en Ursprunglig-
-utplånade en hel blodslinje.
Jag vet inte vem av er jag härstammar ifrån-
-men jag vill inte dö för att få veta.
Så vi kan väl hitta pålen, förstöra den-
-och alla vara trygga.
Så alla vampyrers öde hänger på om du hittar en påle eller inte?
Och det, i sin tur, hänger på om han tuppar av.
Vilket betyder att jag är i min fulla rätt att göra så här:
Så. Nu sover han som ett barn.
-Där är du. Har du sett Evilaric? -Nix. Bara döde Alaric.
-Va? -Ingen fara. Han hade ringen på sig.
Klaus var här. Han är inte så tålmodig.
Kol måste ha sagt att vi är i Denver.
-Hur länge har Ric varit borta? -I några timmar.
Jag hoppas att när han vaknar, så är det inte han...
-...utan den andre. -Och om det inte är så?
Ja, jag vet. Jag gör vad som krävs.
-Lyckades ni kontakta Rose? -Ja, men vi fick inga svar.
Vi sitter fast på ett motell tills hon hör av sig igen.
-Ett motell? -Ja. Vi var tvungna att fly från Kol.
Jag ringer när jag vet mer.
Vad är grejen med dig och Damon?
-Vad menar du? Ingenting. -Är du säker?
-Till och med Rose kommenterade det. -Vad sade hon?
-Är allt okej här inne? -Ja, allt är bra.
Okej, jag fräschar upp mig. Du ska nog passa på att vila.
Rose ger sig nog till känna så snart hon vet mer.
Hur kan du vara döende?
Ayana bevarade din kropp med en besvärjelse.
Ja. Men jag drar min kraft från Bennetts häxlinje.
När Abby dog, blev den kopplingen skadad.
Min kropp har försvagats.
Om du kom för att umgås med din älskade dotter-
-så lär du bli besviken.
Du skulle kanske inte ha planerat för min död så länge.
Är det det du tror att jag har gjort på andra sidan?
Jag har vakat över dig-
-i tusen år av glädje och hjärtesorg.
Dina strider med Klaus.
Nätterna när du grät sig till sömns medan du ropade mitt namn.
Inte en dag har gått utan att jag har funnits bredvid dig.
Och ändå försökte du döda mig.
Därför att det aldrig borde ha varit tusen år, Rebekah.
Ingen borde leva så länge.
Men jag har inte levt alls.
Jag är ledsen, Rebekah. Jag är så ledsen.
-Vad är det som pågår? -Hon är död.
Nämnde jag att jag har saknat dig?
Förr eller senare kommer vi att göra det här i en riktig säng, va?
Ja. Jag lovar.
Så fort jag har listat ut vad jag ska göra med Klaus.
Be honom dra.
Du bröt hans avlingsband. Du behöver inte bry dig om honom mer.
Det är lättare sagt än gjort.
Dessutom vet jag inte om det är brutet förrän jag har testat.
Vänta. Jag trodde att det var därför du kom tillbaka.
-Du sade att det kändes annorlunda. -Det gör det. Jag känner mig friare.
Jag är mycket mer mig själv.
Jag vet bara att jag förvandlades säkert hundra gånger i Appalacherna.
Om jag klarar det, klarar jag vad som helst.
Bra.
För Klaus kanske inte är vårt enda problem.
-Va? Vad har jag missat? -Matt dödade en Ursprunglig.
När han gjorde det dog alla Ursprungliga i samma blodslinje.
Damon försöker ta reda på-
-vilken Ursprunglig som skapade vår blodslinje.
Om det visar sig att det inte var Klaus kommer de att döda honom.
Men Klaus förvandlade mig.
Så om han dör, dör jag.
Jag vet det. De vet det.
Problemet är-
-att Damon inte bryr sig.
Du berättade aldrig om det.
Det du gjorde för Rose.
Det handlade inte om dig.
Varför låter du inte folk se det goda i dig?
När folk ser det goda börjar de förvänta sig gott.
Jag vill inte behöva leva upp till någons förväntningar.
Låt bli.
Varför?
Elena.
-Elena? -Gode Gud. Jeremy, jag...
Rose har hittat Mary. Hon bor i Kansas.
Okej.
Då sticker vi.
Välkommen tillbaka.
Vad hände?
-Har jag...? -Nej.
Nej, du har bara legat död halva natten.
Men det positiva är...
...att jag nästan hann läsa ut "Moby Dick".
Det här är idiotiskt.
Den onda sidan av mig kommer aldrig att dyka upp.
Varför skulle han? Bästa gömstället-
-är det där du inte kan hitta den som gömde det.
Jag vet.
-Så hur vill du göra? -Jag vill inte göra något alls.
Då är vi två.
Men vi har nog inget val.
-Vad? Du behöver ringen. -Nej, jag behöver hopp...
...om att mitt alter ego inte vill dö.
Jag får lita på att min mörka sida har någon slags självbevarelsedrift.
Låt oss se om han försvarar sig mot döden.
-Alaric, jag tänker inte döda dig. -Om det här är din enda chans...
...så måste du ta den.
-Det här är adressen. -Det ser rätt ut.
Vänta här.
Varför det? Så att ni kan hångla?
Sluta larva dig. Lyssna på din syster.
Tack. Kom nu.
Det är som vampyrernas "Antikrundan".
-Vem är den här Mary? -Otäcka Mary.
Jättegammal. Superläskig.
-Och hur känner du henne? -Du vet.
-Naturligtvis. -Vadå? Jag sade läskig, inte ful.
-Mary. -Snarare motsatsen.
-Du anstränger dig inte. -Jag ska knäcka ryggraden på dig.
-Sluta inte nu. -Nej, nej. Jag kan inte. Blodet.
-Kom igen. Du är förbi det där. -Nej.
Använd det då. Ge efter.
-Försök döda mig. Kom igen. -Inte så här.
Jo. Du måste vilja döda mig, annars tror jag dig inte.
Gör jag det här, kan jag inte sluta.
Om du vill ha svar från min mörka sida, måste du använda din egen.
Så backa inte nu.
Kämpa inte emot. Gör det bara. Gör det!
Du är så svag.
Se på dig.
En av naturens hemskaste skapelser, och du lyckas inte ens med det.
Du.
Jag.
Synd det där med Mary. Hon var kul en gång i tiden.
Jag vet inte vad som hände.
All tid med min familj kanske fördärvade henne.
Hon var som en groupie för oss.
-Var du hennes favorit? -Du menar, förvandlade jag henne?
Jag tror det. Nej, vänta. Det kan ha varit Rebekah.
Men så var det Klaus-perioden.
Och vi ska inte glömma Elijah-affären.
Jag pratade med min bror. Du vill veta vem du härstammar ifrån.
Det får du aldrig veta. Så...
Var var vi nu?
Elena, ut härifrån.
Enligt min bror får jag inte röra dig. Fresta mig inte.
Rör henne inte.
Oj då. Det var visst känsligt.
Slappna av, älskling. Jag vill bara att vi blir kvitt.
Du bröt min nacke och dödade min bror. Och sedan förödmjukade du mig.
Så. Nu är vi kvitt.
-Var är pålen? -Du är värre än jag någonsin var.
Ryggradslös. Patetisk.
Säg var pålen är, annars dödar jag dig.
Ni kommer alla att brinna i helvetet.
Av jord skall du åter varda.
Var är pålen?
Jag dödar dig...
-...om tre, två, ett... -Den är i grottan.
Där ingen vampyr kan nå den.
Det var väl inte så svårt?
-Är du okej? -Ja.
Det var bättre.
-Är du okej? Du blöder. -Ja.
-Jag klarar mig. -Bra.
Vad håller du på med?
Vad menar du?
Den här resan, och kyssen.
Vad i helvete håller du på med?
Stefan tror att jag har känslor för dig.
-Har du det? -Jag vet inte.
Du trodde kanske att resan...
-...skulle ge dig svaren? -Nej.
Om jag gör bort mig blir beslutet lätt för dig.
-Har jag fel? -Damon.
-Har jag fel? -Det är ju din grej, Damon.
Att sabotera saker.
Tänk efter. Du får ett utbrott för minsta lilla motgång.
Tänk om jag inte fick det?
Tänk om det inte fanns några motgångar?
Jag är ledsen, Elena.
Men den här gången gör jag det inte lätt för dig.
Den här gången får du lista ut det själv.
Det där var väl lite onödigt, Stefan?
-Jag hade varit mer försiktig. -Jag tar honom till grottan.
Du ska gå in och hämta pålen åt mig.
Och om du tror att du kan fly, så tror du fel.
Så var det bara en kvar.
Jag känner till din brors lilla resa till Denver.
Han misslyckades. Inte för att någon är förvånad.
Så vad ska du göra nu, Klaus?
-Ska du döda mig? -Jag har inte bestämt mig än.
Visst har du det.
Du har haft alla chanser och tillräckligt med ursäkter.
Men ändå lever jag.
-Alltså vill du inte döda mig. -Du har faktiskt rätt.
Jag väntar fortfarande på att min kompis ska komma tillbaka.
Så vitt jag kan se finns han strax under ytan.
Redo att komma ut och leka.
Eller hur, ripper?
Jag har kämpat emot den delen av mig själv-
-och jag har trott att jag kan tvinga den att försvinna-
-men det kan jag inte.
Nu när jag har accepterat det-
-kan den inte längre kontrollera mig.
Och det kan inte du heller.
Så, såvida du inte tänker påla mig till döds-
-föreslår jag att du försvinner ur mitt hus.
Är vi framme än?
Säg inte att jag är här.
De har bråkat.
Jag vet att du inte gillar det.
Att du vill skydda henne.
Men du är ung. Du ser inte det jag ser.
Det är inte bara det att hon gör honom godare.
Det gör hon, men-
-han förändrar henne också.
Damon utmanar henne.
Han överraskar henne.
Han får henne att ifrågasätta sitt liv.
Det hon tror på.
Stefan är annorlunda.
Hans kärlek är ren.
Han kommer alltid att vara bra för henne.
Damon är antingen det bästa för henne eller det värsta.
Mamma sade att du kan stanna hur länge du vill.
-Sade hon att vi kunde dela säng? -Nej.
Hon sade att du fick sova på soffan.
I alla fall tills vi har listat ut vad Damon och Stefan vet om Klaus.
Och om Klaus inte skapade deras linje?
Och om de försöker döda honom?
Tyler, jag fick dig just tillbaka.
Jag tänker inte förlora dig igen.
Har Klaus ritat den här åt dig?
Det är ganska läskigt.
Ja, Klaus är ganska läskig, till och med när han försöker vara charmig.
Charmig?
-Är Klaus förtjust i dig? -Nej.
Så vitt jag kan bedöma...
-...har han inga riktiga känslor. -Jag menar allvar.
-Vad hände medan jag var borta? -Tyler.
Ingenting. Ingenting hände.
-Så varför behöll du den här? -Jag vet inte.
Jag tror att jag sover någon annanstans inatt.
Tyler.
Hämta den.
Du vet att jag inte kan gå in.
Varför skulle jag ge dig det enda som säkerställer min fortlevnad?
Ska vi förhandla nu?
-Okej. Vad har du för förslag? -Det finns bara en påle.
Det betyder att bara en Ursprunglig behöver dö.
Hjälp mig-
-så ser jag till att det inte blir du.
Svagt, men du får poäng för ansträngningen.
Du förstår, jag vill inte att en Ursprunglig dör.
-Jag vill att de alla dör. -Hur gjorde du det där?
Niklaus var lätt att lura, men jag trodde att du av alla skulle förstå.
Min son använde, trots allt, din kropp under en period.
Du är inte Rebekah.
Nej.
Mitt namn är Esther.
Och vi har en hel del gemensamma intressen. r en period.