Din episoadele anterioare:
Elena se bucură că amândoi o veneraţi?
Te iubesc. Priveşte-mă în ochi şi spune-mi că nu simţi ceva pentru el.
- Aş şti dacă aş ucide oameni. - Inelul te lasă să înşeli moartea.
De câte ori poţi să mori înainte ca asta să te schimbe?
- Ai o armă care-l poate ucide pe Klaus? - Nu. Noi toţi avem câte o armă.
- Hai să-i ucidem pe primii vampiri. - Când unul din ei moare,
fiecare vampir transformat din sângele lor moare.
Adu-ne ţăruşii.
Sau pornesc un război împotriva celor pe care îi iubeşti.
Unde naiba este? Un ţăruş nu dispare.
Vrei să spui că alter-ego-ul tău care urăşte vampirii
are un ţăruş care poate ucide o linie de vampiri, posibil a mea?
Exact asta îţi spun.
- Alaric? - Da.
Tot eu.
Ştii că nu ar trebui să fii aici.
Învinge scopul chestiei cu închiderea într-un beci.
Tot ai nevoie de lucrurile de bază: periuţă de dinţi, haine.
Nişte cărţi plictisitoare care să te ajute să dormi.
- Dr. Jekyll şi Mr. Hyde? - Ce? Nu, am luat--
- Damon. Crede că e amuzant. - Unul dintre noi are simţul umorului.
Eşti sigur că--? Adică, nu trebuie să fii ţinut aici.
Aici trebuie să stau.
Cel puţin până îl puteţi convinge pe alter ego-ul meu necooperant
să spună unde am - sau el a - ascuns ţăruşul din stejar alb.
Am căutat peste tot.
Tu-- Celălalt l-a ascuns foarte bine.
Ce o să facă Klaus dacă nu-l găsiţi?
Este singurul lucru care-l poate ucide deci...
...va porni un război, va ucide oameni. Ştii tu, chestii specifice lui Klaus.
Fii atent.
Stefan o să aibă grijă de tine pentru o perioadă.
Klaus ştie unde este Jeremy, nu mai e în siguranţă. Aşa că...
...eu şi Damon mergem la Denver ca să-l luăm.
De ce o spui ca şi cum aştepţi ca eu să nu fiu de acord?
Nu ştiu.
Eu şi Damon, călătorind prin ţară...
Sunt mai curios să aflu ce are Stefan de spus despre asta.
De fapt, a fost ideea lui.
Crede că am sentimente nerezolvate pentru Damon.
Ai?
Cred că de asta mă duc în călătoria asta. Ca să-mi dau seama.
- Klaus a sunat? - Nu încă.
Dar sigur o să dea un semn în curând. Mă aşteaptă cu doi ţăruşi.
- Am doar unul. - Va fi dezamăgitor pentru el.
O să aflu de la Alaric. Am nevoie doar de nişte timp.
Îmi place această încredere, Stefan.
- Nu simt la fel, dar îmi place. - Nu crezi că pot să fac ce trebuie?
Eşti bunul Stefan din nou. În control. Ai putea lua fata, dar pierde avantajul.
Apropo....
- Ai zburat vreodată la clasa întâi? - Pe cine ai constrâns pentru asta?
Te rog. Am folosit milele.
- Stefan-- - Să aveţi grijă.
JURNALELE VAMPIRILOR
GROZAVII ANI '20
- Ce e asta? - E un bal dedicat unui deceniu.
- Ne-ai făcut să ne înscriem să ajutăm. - Nu, asta.
Anii '20? Facem anii '70.
Prea strident, oameni buni. Ar trebui să fie o bodegă, un târgul mondial.
Bine, eşti aici. Am nevoie cu de ajutor cu mesele, aşa că hai.
- Ce crezi că faci? - Cineva trebuie să se ocupe de toate.
Da. Eu. Sunt preşedinta comitetului pentru bal.
Tema balului este anii 1970.
Adică preferi să porţi culori vulgare, să ai coafuri oribile...
...în loc să fii o tipă mişto din perioada jazz-ului?
Nu ştiu ce vede fratele meu la tine.
Poate vede o provocare. Faţă de alţi oameni,
nu mă culc cu toţi cei pe care îi întâlnesc.
- Poate putem face ambele decade. - Nu.
Hai, Matt, nu fi laş.
Ştii că ai iubit idea anilor '20 când am prezentat-o grupului.
- Trădătorule! - Pantaloni evazaţi şi disco?
- Asta părea mai cool. - Vezi? Este doar mai cool.
Nu contează. Distracţie plăcută la balul vostru stupid.
Caroline.
Aşteaptă.
- Impresionant. Ai convins-o. - Şi ţi-ai obţinut o zi.
Mulţumesc. Ţine-o ocupată. Şi ai grijă.
Şi tu.
Şi...
spune-i că-l salut, bine?
Ştii cât de greu este să adormi
când asta ar trebui să faci?
Uite, ştiu că nu e uşor, deci--
Damon a sugerat să-ţi aduc ceva care să ajute la grăbirea procesului.
MOBY DICK
Ce naiba?
Ştii, m-aş simţi mai puţin patetic,
- dacă nu aş bea singur. - Sunt cu un pas înaintea ta.
Deci... excursie?
Da, da. Trebuia să rămân aici.
De ce? De ce tu?
Nu trebuie să mă păzeşti, aşteptând un episod psihotic.
Din păcate, avem doar o perioadă limitată de timp.
- Înainte să ce? - Înainte să apelăm la alte metode.
Deci eşti îngrijorat că va trebui să mă torturezi.
- Nu crezi că Damon ar fi putut s-o facă? - Uite, Elena trebuia să plece...
...în acea excursie cu Damon.
Indiferent prin ce trec ca s-o recuperez,
lupt contra dorinţei de sânge, încerc să recapăt controlul asupra vieţii mele...
nimic nu contează dacă are sentimente pentru altcineva.
Iată-l.
Data viitoare când îl constrângem, aminteşte-mi să-l fac mai bun la baseball.
- Bună, Jer. - Elena?
Ce s-a întâmplat?
Katherine ne-a procreat. Rose a procreat-o pe Katherine.
Tot ce trebuie să facem e să aflăm cine a creat-o pe Rose.
Ai călătorit de-a lungul ţării ca să mă faci să vorbesc cu un vampir mort?
- Un vampir mort e redundant, dar da. - Nu pot.
Puteam să vorbesc cu Anna şi Vicki pentru că le-am cunoscut.
Nu am cunoscut-o niciodată pe Rose.
Cu ce ajută că te-ai întors la viaţă dacă nu poţi vorbi cu o fantomă?
Rose a petrecut mult timp fugind de Klaus.
Ea şi Damon sunt apropiaţi, poate îl putem folosi ca legătură.
Bine. Putem face asta mai târziu? Prietenul meu tocmai a ajuns.
Şi da, Damon, de fapt am prieteni. Vă sun când termin.
- Jer? - Hei.
Damon, este Kol.
- Ce faci? - Jer, dă-te înapoi. E din primii vampiri.
- Ce? - Fără resentimente. Nu suntem prieteni.
Ştii, nu o să mă obişnuiesc niciodată cu aluminiu.
Dar cel puţin nu se va rupe.
L-ai ucis?
Nu, dar ne dă un avans. Hai.
Să se consemneze că ea a dorit să ne oprim la un motel, nu eu.
Unde ne aflăm?
Colţul undeva cu nicăieri, unde Kol nu ne poate găsi.
Nu-mi vine să cred că Kol e vampir.
Nu ţi s-a părut ciudat că ţi-ai făcut un prieten atât de repede? Te ştii?
Nu eşti de ajutor.
- Asta e bună. Nu, Jer? - Da, nu prea contează.
În regulă, Whoopi.
Ce îţi trebuie? Lumânări? Tămâie? Roată de olărit?
- Nu funcţionează aşa. - Ştiu, ştiu.
Ei împing din lumea de dincolo şi tu tragi din lumea asta.
- Ai o poză de-a ei? - Poză?
De unde? Călătoria noastră la Disneyland?
Haide, Rose. Nu ai de gând să ne faci să te aşteptăm, nu?
Ştiu că eşti obsedată de mine.
Bine, spune-mi ceva despre ea.
Făcea chestia asta cu limba.
Ceva care contează, Damon.
Şi-a petrecut ultima zi în paradis.
Stând la soare şi amintindu-şi ce înseamnă să fie om.
Şi când moartea a venit, nu s-a temut de ea.
Am fost cu ea în ultima zi şi clar nu era în paradis.
Era în visul pe care i l-a dat.
E aici.
Bună.
Nu ai idee cât de mult mi-ai lipsit.
Iată-ne. Casă scumpă casă.
Bine, spune-mi. De ce eşti drăguţ cu mine?
Te-am condus acasă. Nu ai maşină.
Nu e doar asta. Adică mă ajuţi cu balul
şi îi ţii piept lui Caroline. Nu te cred.
- Ce să crezi? - Toată chestia de gentleman...
...după tot ceea ce ţi-a făcut familia mea.
Ce pui la cale?
E trist că nu poţi accepta ca cineva să te ducă acasă
fără să crezi că există un alt motiv.
Ai dreptate. Probabil voi organiza întregul bal
şi apoi va trebui să constrâng un partener.
Hai să n-o luăm razna.
La revedere, Rebekah.
La revedere, Matt. Mersi că m-ai adus acasă.
Mamă.
Dă-mi un motiv bun de ce nu ar trebui să te ucid acum.
Pentru că sunt pe moarte.
Se simte singură în lumea de dincolo?
Nu, îmi place. Am fost pe fugă atâta timp când eram vie...
...acum am libertatea să fac orice vreau.
- Spune să nu-ţi faci griji. E fericită. - Arată bine încă?
Spune-i că şi el e încă foarte sexy. Bine. Spune-i că îmi e dor de el.
- Îi e dor de tine. - Şi că îi ţin pumnii cu Elena.
Îi este dor de amândoi.
Din păcate, nu am nicio veste despre legătura de procreare.
Klaus nu m-a creat. Nu a fost unul din primii vampiri.
A fost Mary Porter.
A fost transformată de cineva pe nume Mary Porter.
Mary cea terifiantă. Unde e, Rose?
Nu am ştiut unde era când am fost vie, cu atât mai puţin acum.
Spune-le să aştepte. Relaxaţi-vă. O să văd ce pot să aflu.
Crezi că l-au luat pe Jeremy până acum?
Aşa ar fi trebuit. Nu mi-au dat niciun semn.
Elena îşi face griji în legătură cu el,
ştiind că nu mai poate conta pe inel.
Cine ştie? Poate că alter ego-ul lui e un pacifist hippie care fumează iarbă.
Da, poate.
Nu pot să spun că am crezut că al meu ar fi ostil şi agresiv.
De fapt, are sens.
Soţia te-a părăsit ca să devină vampir şi iubita a fost ucisă de unul.
Cred că mă urăşte.
Iată-mă, prietenul vampirilor,
vânător ratat.
- E prea critic. - Chestia e...
...că el este eu.
Nu sunt constrâns, nu sunt posedat. Nu există un întrerupător al umanităţii.
Ceea ce îl conduce...
- ...sunt eu. - Nu.
Nu, el nu este tu.
El e cea mai întunecată parte din tine.
O parte pe care toţi o avem.
Asta e deprimant, nu-i aşa?
Şi am găsit ăsta sus. Acum, după numărătoarea mea...
- ...ar trebui să mai fie unul. - O să mai dureze.
Aştepţi ca ăla să leşine? Nu, mersi.
- O să-l ucid pur şi simplu. - Nu vei afla unde e ţăruşul.
- Pot să trăiesc cu asta. - Ei bine, eu nu pot.
Când am băgat ţăruşul în Finn, am aflat că uciderea unuia din primii vampiri
îi ucide întreaga genealogie.
Nu ştiu al cărui descendent sunt,
dar chiar aş vrea să nu aflu murind.
Aşa că mai bine găsim ţăruşul şi-l distrugem ca să fim toţi în siguranţă.
Deci soarta întregii rase de vampiri depinde de găsirea unui ţăruş?
Şi ca să-l găsim, trebuie să-ţi pierzi cunoştinţa.
Ceea ce înseamnă că simt că am dreptul să fac asta...
Gata. Doarme ca un copil.
- Vreun semn de la maleficul Alaric? - Nu. Doar Alaric mort.
- Ce? Nu te îngrijora, purta inelul.
Klaus a fost aici. Să spunem doar că nu e răbdător.
Kol i-o fi spus că am fost în Denver. Cât timp a fost leşinat Ric?
Câteva ore. Sper că atunci când se trezeşte, nu va fi el,
- va fi celălalt el. - Şi dacă nu este?
Da, ştiu. Tot ce este necesar.
- Ai reuşit să iei legătura cu Rose? - Da. Niciun răspuns încă.
Deci suntem blocaţi în acest motel până revine.
- Un motel? - Da. A trebuit să ne îndepărtăm de Kol.
Te sun când aflu mai multe.
Ce se întâmplă cu tine şi cu Damon?
- Ce vrei să spui? Nimic. - Eşti sigură?
- Pentru că până şi Rose a spus ceva. - Ce a spus?
- E totul în regulă aici? - Da, e în regulă.
Bine. Mă duc să mă spăl. Poate ar fi bine să te odihneşti.
Sunt sigur că Rose va da un semn când se întoarce.
Cum e posibil să mori?
Credeam că Ayana ţi-a conservat trupul cu o vrajă.
Aşa a făcut. Îmi trag puterea de la linia de vrăjitoare Bennett.
Când Abby a murit, legătura a fost ruptă.
Trupul meu este slăbit.
Dacă ai venit să-ţi petreci ultimele momente cu fiica iubitoare...
...pregăteşte-te să fii dezamăgită.
Ar fi trebuit să petreci mai puţin timp plănuindu-mi moartea.
Asta crezi că am făcut în lumea de dincolo?
Te-am supravegheat timp de o mie de ani de bucurii şi durere.
Certurile tale cu Klaus.
Nopţile când plângeai până adormeai strigându-mi numele.
Nu a trecut nicio zi facă ca eu să fi fost acolo cu tine.
Şi, totuşi, ai încercat să mă ucizi.
Pentru că nu ar fi trebuit să am o mie de ani, Rebekah.
- Nimeni nu ar trebui să trăiască atâta. - Dar nu am trăit deloc.
Îmi pare rău, Rebekah. Îmi pare atât de rău.
- Ce se întâmplă? - E moartă.
Ţi-am spus că mi-ai lipsit foarte mult?
La un moment dat, vom face asta într-un pat adevărat, nu?
Da. Promit.
- Imediat ce mă ocup de Klaus. - Spune-i să se ducă naibii.
Ai rupt legătura de procreare. Nu trebuie să mai ai de-a face cu el.
E mai uşor de spus decât de făcut.
În plus, nu ştiu dacă e sigur ruptă până nu o testez.
Stai. Am crezut că de asta te-ai întors.
- Pentru că ai spus că te simţi diferit. - Mă simt diferit. Mă simt mai liber.
Mă simt mult mai mult ca mine însumi.
Tot ce ştiu e că m-am schimbat cam de 100 de ori în munţii Apalaşi.
Dacă pot să trec prin aia, pot să trec prin orice.
Bine.
Pentru că s-ar putea ca Klaus să nu fie singura noastră problemă.
- De ce? Ce altceva am pierdut? - Matt a ucis unul din primii vampiri.
Şi apoi fiecare vampir pe care acesta l-a transformat vreodată a murit.
Damon e disperat să afle...
...care dintre primii vampiri e creat linia noastră de sânge.
Şi dacă află nu a fost Klaus, îl vor omorî.
Dar Klaus m-a transformat pe mine.
Dacă moare, eu mor.
Ştiu. Ei ştiu.
Diferenţa este...
...că lui Damon nu-i pasă.
Nu mi-ai spus niciodată despre asta.
Ce ai făcut pentru Rose.
Nu era vorba despre tine.
De ce nu-i laşi pe oameni să vadă părţile tale bune?
Pentru că atunci când oamenii văd părţile bune, se aşteaptă să le vadă.
Şi nu vreau să trăiesc ridicându-mă la înălţimea aşteptărilor nimănui.
Nu o face.
De ce nu?
Elena.
- Elena? - Doamne. Jeremy, eu...
- Rose a găsit-o pe Mary. Stă în Kansas. - Bine.
Să mergem.
Bine ai venit înapoi.
Ce s-a întâmplat?
- Am--? - Nu.
Nu, ai stat acolo mort timp de jumătate din noapte.
Dar partea bună este...
...că aproape am terminat Moby-Dick.
Asta este stupid.
Eu maleficul nu-şi va face apariţia.
De ce ar face-o? Cea mai bună ascunzătoare
este una unde nu o poţi găsi pe persoana care l-a ascuns.
Ştiu.
- Cum vrei să procedăm? - Nu vreau să fac nimic din asta.
Niciunul nu vrea.
Nu cred că avem de ales în această privinţă.
- Ce? Ai nevoie de acel inel. - Nu, am nevoie să sper
că alter ego-ul meu nu doreşte să moară.
Deci pariez că partea mea întunecată are un sentiment de autoconservare.
Hai să vedem dacă se apără singur împotriva morţii.
- Nu o să te omor, Alaric. - Dacă e să avem vreo şansă, Stefan,
va trebui să încerci.
- Asta e adresa. - Corect.
Aşteaptă aici.
De ce? Ca să vă mai sărutaţi puţin?
Nu fi nemernic. Ascultă-ţi sora.
Mulţumesc. Hai.
Vampir strângător. - Cine e această Mary?
Terifianta Mary. Foarte bătrână. Înfiorătoare.
- Şi de unde o cunoşti? - Ştii tu.
- Desigur. - Ce? Am spus înfiorătoare, nu urâtă.
- Mary. - Cu totul contrar.
- Nu te prea chinuieşti. - O să-ţi rup şira spinării.
- Nu da înapoi acum. - Nu, nu, nu. Nu pot. Sângele.
- Haide. Ai trecut de asta. - Nu, nu am făcut-o.
Atunci foloseşte-te de asta.
- Încearcă să mă ucizi, Stefan. Hai. - Nu aşa.
Aşa. Va trebui să vrei să mă ucizi ca să cred c-o vei face.
Merg atât de departe, s-ar putea să nu mă pot opri.
Dacă vrei răspunsuri de la partea mea întunecată, trebuie să apelezi la a ta.
Aşa că nu da înapoi.
Nu te împotrivi. Fă-o. Fă-o!
Eşti atât de slab.
Uită-te la tine.
Una dintre cele mai oribile creaturi ale naturii şi nici asta nu-ţi iese.
Tu.
Eu.
Ce păcat de Mary. Era chiar distractivă.
Chiar nu ştiu ce s-a întâmplat.
Mă tem că tot timpul petrecut cu familia mea a cam ruinat-o.
Era o fană a primilor vampiri.
- Şi tu erai preferatul ei? - Adică am transformat-o?
Cred că da. Dar nu, stai, poate că a fost Rebekah.
A fost şi perioada cu Klaus. Să nu uităm de aventura cu Elijah.
Am vorbit cu fratele meu. Încerci să afli din cine te tragi.
Acum nu vei afla niciodată. Deci... unde am rămas?
Elena, ieşi de aici.
Potrivit fratelui meu, eşti interzisă. Nu mă testa, te rog.
Nu o atinge.
Of. Am atins un nerv.
Relaxează-te, dragul meu. Vreau doar să fim la egalitate.
Mi-ai rupt gâtul. Mi-ai ucis fratele. Şi apoi m-ai umilit.
Poftim.
Acum suntem la egalitate.
- Unde este ţăruşul? - Eşti mai rău decât am fost vreodată.
Laş. Patetic.
Spune-mi unde e ţăruşul înainte să te omor.
Ştii că toţi veţi arde.
Cenuşă şi praf.
Unde este ţăruşul?
Te voi ucide...
-...în 3, 2, 1-- - Este în peşteră.
Unde niciun vampir nu poate ajunge la el.
Nu a fost aşa greu, nu?
- Eşti bine? - Da.
Aşa e mai bine.
- Eşti bine? Sângerezi. - Da, voi fi bine.
Minunat.
Ce faci?
Ce vrei să spui?
Călătoria asta şi sărutul.
Ce naiba e asta?
Stefan crede că am sentimente pentru tine.
- Ai? - Nu ştiu.
Presupun că ai crezut că această călătorie
- te-ar putea ajuta să-ţi dai seama? - Nu.
Poate speri că o dau în bară ca să decid eu.
- Greşesc? - Damon.
- Greşesc? - Asta faci tu, Damon.
Sabotezi lucrurile.
Gândeşte-te. De fiecare dată când dai de un obstacol, răbufneşti.
Dacă nu aş face-o?
Dacă nu ar fi niciun obstacol?
Îmi pare rău, Elena.
Dar de data asta nu o să fac să-ţi fie uşor.
De data asta va trebui să-ţi dai seama singură.
Este puţin gratuit, nu crezi, Stefan?
- Aş fi fost mai gentil. - O să-l duc la peşteră.
O să te intri şi o să-mi aduci ţăruşul.
Şi dacă tu crezi că te poţi ascunde, greşeşti.
Şi apoi mai era unul.
Ştiu despre mica misiune din Denver a fratelui tău.
A dat greş. Nu că asta ar mai fi ceva nou.
Ce ai de gând să faci acum, Klaus?
- O să mă omori? - Nu am decis încă.
Sunt sigur că ai decis.
Ai avut toate şansele şi toate scuzele posibile ca s-o faci.
Şi totuşi nu ai făcut-o.
- Ceea ce înseamnă că nu vrei. - Ştii ceva? Ai dreptate.
Încă aştept ca vechiul meu prieten să se întoarcă.
După cum pare, se află sub suprafaţă.
Aşteptând să iasă să se joace.
Nu-i aşa, spintecătorule?
M-am luptat cu partea aia din mine,
gândindu-mă că dacă o reprim, va dispărea.
Dar nu dispare.
Şi acum că am acceptat-o,
nu mă poate controla.
Şi nici tu nu poţi.
Dacă nu ai de gând să-mi bagi un ţăruş în inimă,
de ce nu pleci naibii din casa mea?
Am ajuns?
Nu le spune că sunt aici. S-au certat.
Ştiu că vrei s-o opreşti.
Să o protejezi.
Dar eşti tânăr. Nu vezi ceea ce văd eu.
Nu e doar că-l face să fie o persoană mai bună.
Şi o face, dar... Şi el o schimbă.
Damon o provoacă. O surprinde.
O face să-şi pună întrebări despre viaţă.
Despre convingerile ei.
Stefan este diferit.
Iubirea lui e pură. Va fi mereu bun pentru ea.
Damon e fie cel mai bun lucru pentru ea sau cel mai rău.
Mama a spus că poţi să stai cât de mult timp vrei.
- A spus că putem dormi în acelaşi pat? - Nu.
A spus că poţi dormi pe canapea.
Cel puţin până aflăm ce descoperă Damon şi Stefan despre Klaus.
Şi dacă Klaus nu le-a creat linia?
Şi încearcă să-l ucidă?
Tyler, abia te-am luat înapoi.
Nu te voi pierde din nou.
Klaus a desenat asta pentru tine?
E cam înfiorător.
Da, Klaus e cam înfiorător chiar şi când încearcă să fie fermecător.
Fermecător?
- Lui Klaus îi place de tine? - Nu.
În ceea ce mă priveşte,
- nu e capabil de sentimente reale. - Vorbesc serios.
- Ce s-a întâmplat cât am fost plecat? - Tyler.
Nimic. Nu s-a întâmplat nimic.
- Atunci de ce ai păstrat asta? - Nu ştiu.
Cred că o să-mi găsesc alt loc unde să-mi petrec noaptea.
Tyler.
Du-te să-l iei.
Ştii că nu pot intra.
De ce ţi-aş da singurul lucru care-i obligă pe toţi să mă ţină în viaţă?
Negociem acum? Bine.
- Care e oferta ta? - Există doar un ţăruş acolo.
Ceea ce înseamnă că doar unul dintre primii vampiri trebuie să moară.
Ajută-mă şi mă asigur că nu eşti tu.
Inutil, dar puncte pentru efort.
Vezi, nu vreau doar ca unul din primii vampiri să moară.
- Vreau ca toţi să moară. - Cum naiba ai făcut asta?
A fost uşor să-l păcălesc pe Klaus, dar credeam că tu vei înţelege.
Fiul meu ţi-a folosit trupul la un moment dat.
- Nu eşti Rebekah. - Nu.
Numele meu este Esther.
Şi avem foarte multe în comun.
JURNALELE VAMPIRILOR în comun.