Viděli jste...
-Vzal jsi mi všechno, Klausi. -Nech minulost minulostí.
-Věř mi, odpor omrzí. -Víš, co nikdy neomrzí? Pomsta.
-Ne. -O co jde, Klausi? Chybí ti něco?
Zabiju tebe a všechny, které jsi kdy potkal.
Udělej to a už nikdy neuvidíš svou rodinu.
Duchové nenávidí Klause jako my. Svou mocí ukrývají ty rakve.
-Nejde otevřít. Zkoušel jsem všechno. -Takže je uzavřena kouzlem.
Je Klausovi oddaný, protože vznikl z jeho krve.
-Já Klausovi nic nedám. -Zabije Jeremyho.
To ale není můj problém.
Jeremy, uhni!
Nevím, jak jste mohl vstát, ale musím udělat další testy.
-Potřebuju někde být, doktorko... -Fellová.
Podle tvé sestry si máme promluvit.
Opustíš Mystic Falls a už si na něj ani nevzpomeneš.
Myslel jsem, že už se nebudu muset cítit provinile.
-Kvůli čemu? -Kvůli tomu, že chci to, co chci.
Uděláš do toho pytle díru.
-Chceš si o tom promluvit? -Není o čem.
-Dobré ráno. -Máš zpoždění.
Za 10 minut se máme s Bonnie sejít v tom čarodějnickém domě.
Klídek. Nechceš, aby ti začaly padat vlasy.
Hodíš sebou? Máme práci.
Klaus se samovolně nezničí.
-Proč jsi tak čiperný? -Jen tak.
Hned jsem u tebe.
Kvůli čemu se tu tak ubíjíš?
-Moc jsem toho nenaspala. -Jo, já taky ne.
Asi to souvisí s mou skoro smrtí.
-Jsi v pořádku? -Jo, jsem.
Jsem v pořádku. Zato mému prstenu už asi dochází baterky.
Jo, další důvod pro to, aby odtud Jeremy odjel.
Když prsteny nefungují neomezeně, tak není v bezpečí. A ani ty ne.
-Pěkné. Den ode dne jsi silnější. -Jen si vybíjím frustraci.
-Potřebuju kafe. -Damonovo ovládnutí asi zabralo.
Když jsem odcházel z domu, tak si Jeremy balil věci.
Pořád mluvil o své nové škole v Denveru.
Mluvil jsi dnes s Damonem?
Ne. Proč?
Jen tak.
Proč se neotevřeš?
Haló?
Je tu někdo?
O těch rakvích jsi Eleně nic neřekl, že ne?
-Ne, říkal jsem ti, že nic neřeknu. -Já vím, co jsi říkal.
Proč se teda ptáš?
Protože moje priorita číslo jedna
je teď ochrana Klausovy rodiny a čím méně lidí ví, kde je, tím lépe.
Co je?
Hybridi tohle město jednou fakt zkazí.
UPÍŘÍ DENÍKY III. 11. díl: Naše město
Ahoj, promiň, že jdu pozdě.
Něco mě zdrželo.
To nic, taky jsem právě přišla.
Podáš mi ty balónky?
Díky.
Co tě tak zdrželo?
Dělala jsem na pár nových kouzlech. A tebe?
Cvičila jsem s Alaricem.
VŠECHNO NEJLEPŠÍ, CAROLINE!
Jo a... musím ti něco říct.
-A nebude se ti to líbit. -Co se stalo?
Jeremy na chvíli odjede z města.
Než tenhle problém s Klausem odezní, tak bude u starých
rodinných přátel v Denveru.
Jeremy by jen tak neodjel a nenechal by tě napospas Klausovi.
Já vím.
Požádala jsem Damona, aby ho ovládl.
-Cože? -Já vím, Bonnie.
Ale tady už není v bezpečí.
Když odjede, tak bude mít lepší život.
Říkám ti to jen proto, že vím,
že jste to mezi sebou ještě nevyřešili.
Tak jsem si říkala, že se s ním třeba budeš chtít rozloučit.
Plýtváš časem. Neotevře se.
Pohřbil jsi to tělo?
Jo. Nějaké známky po našich hybridních kamarádíčcích?
Ne, jen ten mrtvý.
Tak jo, Klaus má 6 sourozenců. Rebekah je teď s ním.
Jeden sourozenec mu zemřel ve starém světě, jeden v novém,
což znamená, že zbývá Eliáš a dva další,
Tři spící původní a čtyři rakve.
-Kdo je teda v té čtvrté? -Nemám tušení.
Ale ať je tam cokoli, Bonnie myslí, že nám to pomůže Klause zabít.
Čím dřív tu rakev otevřeme, tím dřív zjistíme, jestli má pravdu.
Člověk by si pomyslel, že duchové mrtvých čarodějnic,
které ty rakve umí zneviditelnit, přijdou i na to, jak jednu otevřít.
Fajn, nepomáhejte nám.
Víš, že jestli Klausovi hybridi tohle místo najdou,
tak nám to nijak nepomůže, že jo?
-Ti hybridi musí zmizet. -Jo, skvělý nápad, Stefane.
Co kdybys ho požádal, aby se sbalil a odjel na dlouhou dovolenou?
Co kdybys raději udržel klid zbraní?
Nepřitahuj pozornost k věcem, které se snažíme utajit.
Když mám to, co Klaus chce, tak se nebudu jen bránit.
Buď Klaus udělá to, co mu řeknu, nebo jeho rodina skončí v oceánu.
A on tě pak zabije a s tebou všechny, které znáš, jako třeba mě.
Ne, jen blafuje. Jeho rodina je pro něj úplně vším.
-Jsi si tím jistý? -Já nevím, Damone.
Zjistit se to dá asi jen jedním způsobem, co?
-Věřit, že blafuje. -Stefane, věřit někomu, že blafuje,
můžeš, jen když jsi ochotný přijít úplně o všechno, pokud se mýlíš.
Denver, jo?
Kdy ses se mnou chtěl rozloučit?
Nevěděl jsem, jestli o to stojíš.
Jistěže o to stojím.
To, co se stalo mezi tebou a Annou, mi ublížilo, Jeremy.
Ale nechci, abys odjel.
Molo by mi to prospět, než se vyřeší problém s Klausem.
Myslím, že bych tam mohl mít lepší život.
To říkala i Elena. Říkala úplně to samé.
-Co tím myslíš? -Nic.
Jen mě mrzí, že musíš odjet, to je vše.
-Nemůžu s tebou mluvit. -Vím, že jsi naštvaná.
Naštvaná? Málem jsi zabil Jeremyho.
Než mě požádáš, abych to pochopila, nebo abych tě podpořila,
řekneš mi, co hodláš dělat se svým poutem ke Klausovi?
S tím nic dělat nemůžu, Caroline.
A o to mi jde.
Jen jsem chtěl, abys věděla, že chápu, proč spolu nemůžeme být.
I když bych tě rád před kýmkoli upřednostnil,
tak nemůžu.
A nikdy nebudu moct.
A to mě mrzí.
Strašně moc mě to mrzí.
Jen jsem chtěl, abys to věděla.
Taky mě to mrzí.
Všechno nejlepší.
Sladké sny, Rebeko.
-Ukaž jí pokoj, ano? -Jistě.
Překvapuje mě, že jsi ještě ve městě.
Dal jsem ti svobodu. Mohl jsi odejít kamkoli.
Žiju tady, Klausi.
Jestli na to jdeš takhle, tak jsem tu bydlel dřív.
Ty tvé hybridní poskoky nemám moc v lásce.
Jsou všude,
jako blechy.
Chci, aby zmizeli.
Jo, ale já je mám zase rád poblíž.
Abys věděl, tak jsi mi ublížil. Doufal jsem, že ti dám tvou svobodu
a začneme tam, kde jsme skončili, ale koukni, jak to dopadlo,
nepochybuju, že chlastáš železník jako ostatní.
Tolik k našemu přátelství.
Přítel svého přítele nepřipraví o vlastní vůli.
Uznávám, že to bylo trochu moc, ale občas jsem trochu náladový.
Zeptej se mých sourozenců.
Když už jsme u nich, není už na čase, abys mi je vrátil?
Klausi...
Dostaň ty své hybridy z Mystic Falls, nebo to udělám sám.
Pochop, že pokud mi budeš pořád vyhrožovat, budu nucen reagovat.
Zabíjet lidi. A zase budeme ve stejné šlamastyce.
Dělej, co uznáš za vhodné. Mně na tom nezáleží.
Nebo víš co? Možná, že záleží.
Možná mi na tom záleží tak moc,
že Eliáše hodím do Severního ledového oceánu.
Asi bych byl ochoten ztratit jednoho bratra, kdybys ty ztratil svého.
Zkus mě. Pojďme to zjistit.
Je všechno v pořádku?
Všechno je v pořádku, Mindy.
Stefan je na odchodu. Neobhájil své stanovisko.
O jednoho méně.
Možná je budeš chtít poslat pryč, než se zase něco zvrtne.
Překvapení!
-Všechno nejlepší! -Co tady děláte?
Vykašlala ses na školu a neviděla jsi náš dárek.
Převleč se do něčeho teplejšího, jdeme do hrobky Fellových.
-Sušenky, táborák. -Dort.
-Jako když jsme byli malí. -Až na tequillu.
Moc vám děkuju, opravdu.
Letos ale na narozeniny nemám náladu.
Promiň, cože?
Tvrdila jsi, že tvé narozeniny jsou nejoblíbenějším dnem všech.
Jo a teď mi to jen připomíná, že jsem v podstatě mrtvá.
Sedmnáctiny nebyly nic moc. Jsou jen mezikrokem k osmnáctinám.
Je to jen takový vyplňující rok. Uvízla jsem ve vyplňujícím roce.
-Nikde jsi neuvízla, Caroline. -Jo, uvízla.
Ale to nic. Všechno je v pořádku.
Budu v pohodě.
Ale než si zvyknu, potřebuju trochu času.
Dobře. Myslím, že mám jiný nápad.
Co chceš, abych udělal s její hlavou?
Zbav se jí. Spal ji.
Je mi to upřímně jedno, Danieli.
Volal jsi? Jsem tady. Co se stalo?
To, že Stefan měl dvě možnosti, a vybral si tu, která mě naštvala.
Potřebuju, abys mi s tím pomohl něco udělat.
-Nemohl bys mě z toho vynechat? -Jaký by to mělo smysl?
Ale vážně, nemůžeš to přikázat nějakému jinému hybridovi?
-Přišel jsem o přátele, o svou holku. -Jistě, tvoje přítelkyně.
Ohledně Caroline. Chci, abys ji kousl.
-Cože? -Nechtěj, abych to opakoval.
-Kousnutí hybrida upíra zabije. -Jo, jo. Moc dobře vím, co to udělá.
Stefan si začal moc vyskakovat, tak mu to vrátím.
-Já Caroline nekousnu! -Tylere.
Byl jsem požehnán tím, že jsi mi oddaný,
takže by se dalo říct, že zkouším tvou nehynoucí loajalitu.
Co to s tebou, sakra, je?
Já Caroline neublížím.
Dobře. Dobře.
Jsem zklamaný, ale je to tvoje volba, svobodná vůle a tak.
Najdu jiný způsob, jak na Stefana zapůsobit.
Teď můžeš jít.
-Stefan ti zachránil život. -Zachránil.
A teď je ochotný ho riskovat, aby zjistil, kam Klaus zajde?
-Vypadá to tak. -Jak je na tom jeho lidskost?
Myslím, že ve hře je i další možnost, ovladač intenzity jeho lidskosti,
-což je velký problém. -Proč?
Protože neumím předpovědět, kam až zajde, dokud někdo neumře.
-Není ti jedno, kdo přežije a kdo ne? -Můj seznam je krátký.
-Zrovna ty něco povídej o intenzitě. -Trhni si.
Nemůže být zasedání rady prostě jen zasedání rady?
Ne? Dobře.
MOST WICKERY BRIDGE SBÍRKA NA OBNOVU
Tady to je.
Tohle je strašidelné.
Dokonce i na nás.
Ne, Caroline měla pravdu.
Technicky je mrtvá.
Promiň. Nepotřebuješ narozeniny,
potřebuješ pohřeb.
Musíš se rozloučit se svým starým životem,
abys mohla vykročit do toho nového.
Dobře.
Zde leží Caroline Forbesová.
Roztleskávačka, Miss Mystic Falls,
šampionka ve skákání panáka ve třetí třídě.
Přítelkyně, dcera, zvládla toho tolik.
-Někdy i protivná holka. Bez urážky. -To nic.
Bylo jí 17 let a měla dobrý život. Takže odpočívej v pokoji,
abys ty mohla jít dál.
Tohle jsi doopravdy potřebovala. Tohle jsme potřebovali my všichni.
Amen, nebo na zdraví, to je jedno.
Bonnie?
Pěkně. Dobře, něco si přej.
Tohle je most, na kterém rodiče Eleny a Jeremyho zemřeli při autonehodě.
Něco s ní je. S Elenou.
Něco je jinak než obvykle. Nevíš, co to může být?
Jsem si jistý, že to začíná na Stef a končí na -an.
Jdu se napít, vypíšu šek, a pak odtud padáme.
-Alaric Saltzman, zázračný pacient. -Doktorka Fellová.
Jsem ráda, že jste pořád naživu. Napadlo mě, že umřete ve spánku.
Jo, asi mám devět životů.
To není ve městě plném upírů vůbec špatná věc.
Promiňte.
-Vy jste v radě zakladatelů? -Patřím mezi zakladatele.
Jsem z dlouhé linie zakladatelů. Ať odpočívají v pokoji.
Nesnáším ten most. Můj kluk z plesu mi na tom mostě dal kopačky.
Jo? Shodila jste ho do vody?
Ne, ale měla jsem. Od té doby ten most nesnáším.
Kam šel váš přítel? Mám z něj dostat nějaké peníze na tu sbírku.
-To jo. Je v balíku. -Je v dobré společnosti.
Nějaký Brit zrovna slíbil, že dá tolik peněz, kolik vybereme.
Jak to myslíte, Brit?
Víte, když tak o nich přemýšlím, myslím na ně jako na staré páprdy,
ale vy jste můj názor opravdu změnila.
-Děkuju. -Jakou barvu mají vaše oči?
-Jsou modré. -Koho to sem čerti přinesli?
-Hezký ohoz. -Moc děkuju. Rád tě vidím, Damone.
S Carol jsme zrovna probírali, jestli budeš dalším velkým dárcem.
Co ty na to, Damone? Klaus nám učinil štědrou nabídku.
Víš, jak jdeme po každé minci, abychom začali s renovací.
Carol, nevykládej si to špatně,
ale uvědomuješ si, že lezeš do zadku nesmrtelnému hybridovi,
který tvému synovi zničil život?
Ale no tak. Někdo by řekl, že jsem ho zachránil před odporným úplňkem.
Abych byl upřímný, tak jsem si tím nemusel projít víc než dvakrát,
ale stejně s vámi velmi soucítím.
Klaus slíbil, že Tylera ochrání, Damone.
-I naše město. -Před kým?
To před jeho hybridy se musí město chránit.
Kdyby mi tvůj bratr vrátil rodinu, tak bych pro ně žádnou práci neměl.
To se nestane.
To jsem si myslel, právě proto jsem se dohodl se starostkou.
Ty a rada mi nebudete stát v cestě, já nebudu stát v té vaší.
Město bude mít ochranu, hybridi budou v klidu, spokojenost všech.
Jen se postarej, aby Stefan přestal popravovat mé přátele.
Prosím, Damone. Dostaň svého bratra pod kontrolu,
jinak proti němu bude rada nucena podniknout opatření.
-To si snad děláte srandu. -No tak, kamaráde.
Dej šanci míru.
-Ukaž. -Potřebuju to víc než vy, věřte mi.
-Caroline, co to děláš? -Nic.
Špatná lhářka jsi i střízlivá. Když jsi opilá, je to ještě horší.
-Možná jsem napsala Tylerovi. -Caroline.
-Co? Jsem křehká. -Dej jí pokoj.
Nemůžeš pořád řídit, co dělají ostatní.
-Páni. -Raději jdu ven.
Omlouvám se. Vím, že má Caroline narozeniny, pohřeb, to je jedno,
ale to ovládnutí Jeremyho, aby odjel z města, je podle mě špatné.
Udělala jsem to proto, abych ho ochránila, Bonnie.
Chtěla jsem mu dát možnost žít aspoň napůl normální život.
O tom by si měl rozhodnout sám. Ty jsi mu tu možnost vzala.
-Bonnie, nemůžeš mu to říct. -Proč, ovládneš mě, abych mlčela?
Víte, holky, kazíte dokonalý pohřeb.
Omlouvám se. Půjdu se z toho radši vyspat.
Všechno nejlepší.
Starostka dává na Tylera pozor.
Prozatím musíme předpokládat, že ji má Klaus v hrsti.
Prosím tě, neříkej mi, že Klausovi ty řečičky baštíš.
Nedovolím mu, aby tohle město držel jako rukojmí.
Ale taky nedovolím, aby tohle soupeření
mezi upírem a hybridem odnesli nevinní lidé.
Liz, jsem ohromen.
-Jsi tak silná a šerifovská. -Nedělám si srandu, Damone.
Ať se Stefan stáhne, než někdo přijde k úhoně.
Co to děláš? Zničíš si kariéru.
Říká někdo, komu práci zařídil tatínek.
Máš vůbec tušení, s čím si zahráváš?
-Já vím, co dělám. -Sakra, Meredith.
-Nech mě být, Briane. -Hele.
Je tady všechno v pořádku?
-Všechno v pohodě. -Nevypadá to pohodově.
Dřív, než se staneš jejím rytířem, bys ji měl možná poznat.
-Je případ pro cvokaře. -Ty jsi tenhle typ, co?
Ten, který žadoní, aby mu někdo vyrazil zuby.
Tohle mi věř, život je moc krátký.
Běž pryč, Briane.
Pohleďte. Můj kluk z maturitního plesu.
Měla jste ho z toho mostu tehdy shodit.
Bohužel s ním musím pracovat.
Je v radě, soudní lékař.
To on do příčiny smrti píše ''útok zvířete''.
Chápu.
Povinnosti volají.
-Díky za ten hrdinský okamžik. -Kdykoli.
-Co to děláš? -Co děláš ty?
Žádní mrtví hybridi na večírku zakladatelů!
Klaus měl dostat hybridy pryč. Neposlechl, tak mluvím hlasitěji.
Myslíš, že jich tam, odkud přišel, není dalších deset?
Když je zabiješ, Klaus udělá další. Zapomněl jsi na Elenu?
Je ti fuk, že bude do konce života chodící krevní konzerva?
Chránit Elenu je teď tvůj problém. V tomhle už mě Klaus neovládá.
Ten tvůj vypínač s lidskostí nemůžeš jen tak přepínat.
Už jsi ho usmažil, Stefane, stejně jako svůj mozek.
Jestli chceš Klause dostat, porazit padoucha, tak musíš být chytřejší.
Ne, Damone, abys porazil padoucha, tak musíš být větší padouch.
-Promiňte. Nechtěl jsem vyrušovat. -Tak sem ani nechoď.
Ne. To je v pořádku. Ahoj.
Můžu s tebou na chvilku mluvit? Je to docela důležité.
-Jsi v pořádku? -Jo.
Chci, aby byla šťastná, víš?
To chci pro vás pro všechny, uprostřed toho
šíleného života, ve kterém jste uvízli.
Takhle to vidíš? Že jsme uvízli?
Řekl bych, že se to k vám dost váže.
Bonnie má pravdu. Neměla bych plést Jeremymu hlavu.
Jen jsem nevěděla, co dělat. Tady je v nebezpečí.
Už nemůžu přijít o dalšího milovaného člověka.
Beru to zpátky. Všechno, co jsem dnes ráno řekl.
Klaus mě nemůže ovládat. Ne, pokud jde o tebe. Nedovolím to.
Tylere, to je v pořádku.
Možná nám není souzeno být spolu.
Možná to musíme přijmout a jít dál.
Já nikam dál nepůjdu.
Miluju tě.
Cože?
Do háje!
Co se to stalo?
-Ale ne. -Ty jsi...
-Ty jsi mě kousnul? -Bože můj.
-Promiň! -Bože!
Ale ne, Caroline?
-Proboha! -Caroline?
Jdi ode mě! Jdi ode mě!
Caroline!
Skvělé. Opustili nás.
Fajn, jdeme je hledat. Nevěřím, že se k němu nevrátí.
-Caroline! -No tak, Caroline.
Už nemáme žádné pití.
Matta pronásledují duchové Fellových.
Co to děláš, Stefane?
Ahoj, Damone. Má teď nějakou práci.
-Proč máš sakra Elenin mobil? -Provádím svůj další krok.
Dovol mi otázku. Co udělá Klaus,
-když nebude moct tvořit hybridy? -Co?
Stefane, ji z toho vynech.
Co to děláš? Stefane, nech mě vystoupit.
Slyšíš mě? Nech mě vystoupit!
Co je to teď? Zrovna jsi mě odtáhnul
od fascinující konverzace o terénních úpravách náměstí.
Stefan právě unesl Elenu.
-Co? Začíná být zoufalý. -Pokusí se ji použít proti tobě.
-Udělej, co říká. Zbav se hybridů. -Nebo co?
-Stefana by ji nezabil. -Víš to jistě?
Zrovna se uprostřed večírku rady pokusil někoho připravit o hlavu.
Je úplně šílený.
Ať už je šílený nebo ne, taková láska nikdy neumírá.
-Blafuje. -Možná jo, možná ne,
ale jestli nechceš věřit jemu, věř mně.
Znám svého bratra líp než kdokoli jiný,
a právě teď netuším, jak daleko je ochotný zajít.
Takže když řekne mrkni, navrhuju, abys mrknul.
Šerifko Forbesová!
Co se stalo?
-Tyler ji kousnul. -Panebože.
Proboha. Miláčku. Buď opatrný.
Zlato.
Caroline, zlato, slyšíš mě?
Mrzí mě to, mami.
Asi blouzní. A nikdo nebere telefon.
Je to v pořádku, miláčku.
Jaký je plán, Stefane? Co je to za velký krok?
Vzal jsem Klausovi rodinu, aby trpěl.
-Nedovolím, aby trpěli další. -Tak co chceš udělat?
Zavřeš mě do nějaké jeskyně a budeš mě držet jako rukojmí?
Možná tě jen proměním v upíra.
Zastav to auto, Stefane!
-Stefane, tak rád tě slyším. -Řekni svým hybridům, ať zmizí.
To se nestane, dokud nedostanu zpátky své rakve.
Dobře, v tom případě sjedu s tvým zdrojem krve
z mostu Wickery Bridge.
Nevěřím ti, Stefane. Ty ji nezabiješ.
-Co to děláš? -Co se děje?
Dal jsem jí svou krev. Když bude upír, už nebudou žádní hybridi.
-To neuděláš. -Vážně? Zkus to.
Protože další na řadě budou tvé rakve.
Rozluč se se svou rodinou, Klausi.
Stefane, zpomal!
Stefane! Stefane, zpomal!
Fajn. Pošlu je pryč. Vyhrál jsi.
Stefan! Stefane, zastav!
Zastav to auto, Stefane!
-Vrať se do auta. -Drž se ode mě dál!
Jak jsi mohl?
Moji rodiče zemřeli na tomhle mostě. Já jsem taky skoro umřela.
A ty to víš.
To ty jsi mě zachránil.
Musel uvěřit, že to udělám, jasné? Tvůj strach ho přesvědčil.
-Co kdyby tomu neuvěřil? -Uvěřil tomu.
-Ale co kdyby ne? -Uvěřil tomu, Eleno! Ustoupil!
Má slabinu. Když znám jeho slabinu, můžu ho zničit!
Po tom všem ti záleží
jen na zničení Klause?
Nic jiného mi nezbylo.
-Měl jsi mě! -O tebe jsem přišel, když jsem odjel.
Jen sis to nechtěla připustit.
Tak tohle děláš? Snažíš se, abych tě nenáviděla?
Už mě nezajímá, co si o mně myslíš, Eleno.
Všechno nejlepší, Caroline!
Přišel za mnou Tyler. Byl zoufalý. Caroline prý měla hroznou nehodu.
Přinutil jsi ho k tomu. On by něco takového nikdy neudělal.
Přišel jsem vám pomoct, Matte.
Moje krev ji uzdraví. Prosím, požádej šerifku, ať mě pozve dál.
Já vím, jak to chodí. Budeš chtít něco na oplátku.
Jen vaši podporu.
Pojď dál.
-Zabiješ mě? -Na tvoje narozeniny?
-Vážně o mně máš tak nízké mínění? -Ano.
To vypadá zle.
Promiň, byla jsi jen vedlejší ztráta. Není v tom nic osobního.
Miluju narozeniny.
Jo.
Není ti asi tak miliarda?
Když se staneš upírem, musíš si vnímání času trochu přizpůsobit.
Slav fakt, že už nejsi svázaná obyčejnými lidskými konvencemi.
-Jsi volná. -Ne.
Umírám.
A já bych tě mohl nechat umřít.
Pokud to chceš.
Pokud opravdu věříš, že tvá existence nemá žádný smysl.
Sám jsem o tom
během těch století jednou nebo dvakrát přemýšlel,
abych řekl pravdu.
Ale řeknu ti jedno malé tajemství.
Tam venku na tebe čeká celý svět.
Skvělá města a umění...
... a hudba.
Opravdová krása.
A to všechno můžeš mít.
Můžeš zažít ještě tisíc dalších narozenin.
Stačí požádat.
Já nechci umřít.
Tady máš, zlatíčko. Posluž si.
Všechno nejlepší, Caroline.
-Díky, že jsi mě vyzvednul. -Kdykoli.
Budeš v pořádku?
Přežiju to.
Vždycky se mi to nějak povede.
Víš, tohle kolo pro nás Stefan dnes vyhrál.
Zatlačil Klause do kouta. Klaus mrknul.
-Ale jeho metody jsou na nic. -I tak, potřebovali jsme to.
Klaus rozhodoval o všem a Stefan ho porazil v jeho hře.
-Byl lepším padouchem. -Nechovej se tak ohromeně.
Nemůžu si pomoct, jsem docela pyšný.
Vážně, řekni mi...
Budeš v pořádku?
Nesmíš mě znovu políbit.
Já vím.
Nemůžu.
Není to správné.
Je to správné. Jen ne právě teď.
Dobrou noc.
Dobrou noc, Damone.
Nakonec mě budeš muset pustit.
Buď opatrný, ano?
Jo, dobře, tak jo.
Alaric čeká.
Super, ještě jsi neodjel.
Ahoj, co tady děláš?
Přišla jsem se rozloučit.
OD KLAUSE
Nebudeš skákat, že ne?
Díky, že jsi přišel.
Přemýšlela jsem o tom, jak jsi říkal,
že jsme se zasekli.
Byl jsem jako dělo. Nebyl jsem zodpovědný za to odsuzování.
Já se cítím zaseknutá, Matte.
Mám pocit,
že se pořád snažím být tou holkou, která tady měla umřít s rodiči.
Ta holka měla normální život a nezamilovávala se do upírů.
Touhle holkou už nejsi.
Je v pořádku, jestli ji chceš nechat odejít.
Vážně?
Protože mám pocit,
že jsem ji trochu zklamala, jako bych...
Jako bych zklamala i je,
moje rodiče.
Jestli k tomu můžu něco říct,
jako kluk, který tu holku znal,
tak si vedeš líp, než si myslíš.
Zde odpočívá Elena Gilbertová,
zábavná přítelkyně
a úžasná kamarádka.
Díky bohu. Další člověk, který pije i přes den.
Přišla jsem o pacienta. Jaká je vaše omluva?
Já zrovna posadil dítě do letadla.
-Vlastní? -Ne, to je...
... dlouhý příběh.
Tak to byste mi asi měl koupit pivo.
Oznámil to nějaký turista. Moji lidé se sem dostali první.
-Další hybrid? -To jsem si nejdřív myslela taky.
Brian Walters, soudní lékař.
Co ten kolík? Není to upír.
Já vím. Tohle byla vražda.
UPÍŘÍ DENÍKY
České titulky Michaela Křížová Iyuno-SDI Group 2022 vní.