Tidigare på "The Vampire Diaries":
Det enda starkare än din blodlust är din kärlek för denna enda tjej.
Din mänsklighet tar kål på dig.
Stäng av det!
-Vad gjorde du? -Jag fixade honom.
Kämpa för det. Känn nåt. Vad som helst, Stefan.
Gör du inte det, förlorar du mig.
Klaus dödade din mor. Han har ett grepp om dig, om mig, om alla.
Det har han i tusen år. Vi måste få ett slut på det.
De letar efter Mikael, vampyrer som jagar vampyrer.
Väck honom inte. Han kommer döda dig.
Tänkte att du kanske visste hur man dödar Klaus.
Jag kan döda honom, jag kommer det.
Så länge Klaus lever, gör jag vad han säger.
-Mikael. -Få Klaus till Mystic Falls...
...och jag kommer gladeligen driva en påle igenom hans hjärta.
Misslyckas, och jag kör den genom ditt.
Portland är fantastiskt, när man struntar i gnällmusiken.
Det är bokstavligen en fortplantningsplats för varulvar.
Din far är död.
-Vad sa du? -Mitt misstag.
Inte din riktiga pappa, och inte död.
Mikael.
Knivhuggen.
Vad vill du att jag gör med kroppen?
Först vill jag att du förklarar exakt det som hänt.
Vi säger att Mikael förföljde Elena. Försökte få tag i henne, som bete.
Använde du järnört mot honom?
Nej, vi gjorde det ihop. Han är en Original.
-Vi måste göra det realistiskt. -Okej, visst.
Vi gick till attack, och upptäckte att han hade en dolk.
Som han hade sparat för Rebekah. Men istället...
Körde vi den igenom hans hjärta.
Vad händer när han ber om att få se Mikaels kropp?
Bra tänkt. Du är programmerad till att göra som Klaus säger.
Om planen är att lura hit honom och döda honom...
...är din tunghäfta det sista vi behöver.
Kolla inte på mig. Jag är bara ansvarig för att få hit honom.
Klaus är smart. Om vi säger att Mikael är död, vill han ha bevis.
Då skall jag vara död.
-Tänk om han själv vill se dig? -Det betyder att vår plan fungerar.
Klaus kommer absolut vilja se min kropp.
Du lockar hit honom, och jag dödar honom.
Med vad? Dolkarna biter inte på honom.
Jag äger en påle...
...gjort av trä från det uråldriga vita ekträdet.
Det som lämnade efter den här askan när den brann ned.
-Var är den? -Inte här.
Att känna till dess plats är min försäkring.
Mot vad?
Att ni hugger det här i mitt hjärta.
En vampyr kan inte hugga en Original utan att dö.
Så det faller på er.
Vill du verkligen att jag hugger dig?
Klaus lämnar inget åt ödet...
...speciellt inte när det handlar om tillit.
Jag vill se honom. Jag vill se hans ruttnande kropp.
-Med egna ögon. -Han är här.
Kom hit när som helst.
Om du ljuger för mig, kommer dina impulser avslöja dig.
Så svara med ditt liv.
Talar du sanning?
Det är sant.
-Jag såg det med mina egna ögon. -Jag vill prata med Rebekah.
Inga problem. Hon är här.
-Hej, Nik. -Rebekah, sötnos.
Vad är det jag hör om Mikaels tragiska möte med en dolk?
Det är sant.
Äntligen är han ute ur våra liv för gott.
Jag saknar dig.
Jag är olycklig här.
-Jag är hemma snart. -Bra.
Vi ses då, bror.
Han gick på det.
Han är på väg hem.
Visst var det enkelt?
Låt oss få det överstökat.
Äntligen. Tog dig en herrans tid.
Rebekah.
Om du tänker på nåt faderligt skitsnack, glöm det.
Inget du säger spelar mig nån roll.
Jag förstår.
-Var är min dolk? -Elena har den.
Glöm dina planer på att använda den på mig.
-Du var inte den jag var ute efter. -Nik var min familj.
Var du ute efter honom, så var du ute efter mig.
Han förblindade dig. Han dödade din mor.
Jag vet vad han gjorde. Han kommer betala för det, med sitt liv.
Men han föddes inte som en mördare. Det gjorde ingen av oss.
Du gjorde det här, när du gjorde oss till vampyrer.
Du förstörde vår familj.
-Inte han. -Rebekah.
Jag hatar allt i min garderob. Inget att ta på mig på återträffen.
Så gå inte. Vi stannar hemma, beställer mat-
-och överanalyserar antika hieroglyfgrejer med Alaric.
Vi måste gå. Caroline kommer döda oss.
Caroline har faktiskt en dejt.
Du vet att du kan prata med mig om Jeremy, va?
Det behövs inte. Han blev kär i sin spökflickvän och ljög om det.
-Det som är gjort är gjort. -Du måste prata om det.
Han sårade dig. Jag är också arg på honom.
Du är arg på din lillebror.
Du kan skrika lite på honom, läxa upp honom....
...men inte vara arg så som jag är.
-Bonnie... -Du ska inte behöva vara det.
Han är din bror.
Så, nej, jag kan inte prata med dig om det.
Vi kan inte lita på att Rebekah inte vänder sig emot oss.
Jasså?
För de där Originalvampyrerna är vanligtvis pålitliga.
Bonnie hade rätt.
Rebekah kanske är arg på Klaus nu, men han är hennes bror.
Hennes lögnaktiga, mammadödande, dolk-dyrkande bror.
-Wolfsbane är klar. -Det är för mycket som kan gå fel.
För många personer som kan få det att gå fel.
Jag planerar en hemlig säkerhetsplan.
Jasså? Vad är det?
Om jag berättar, så är det ju inte en hemlighet.
-Jag behöver låna en slips. -Du har dina egna slipsar.
Jag är 162 år gammal och ska på en återträff.
-Jag behöver bättre slipsar. -Du behöver inte gå.
Jag är tvungen att skydda dig.
Din bakgrund med högstadiefester, är ganska tragisk.
Med min tur så lyckas du väl gå och bli mördad av återträffens drottning.
-Nej. -Jag vet hur man gör.
-Alaric visade mig. -Elena...
...om den här exploderar, tänk på att bara en av oss repar sig snabbt.
Snälla säg att du har en bättre plan än wolfsbanetrolldrycken.
Bry dig inte, bror. Ju mindre du vet, desto bättre.
Min frihet från Klaus-
-ligger helt i händerna på att ni verkställer er plan perfekt.
Så ursäkta om jag är lite cynisk.
Du är den vi borde oroa oss för.
Om Klaus frågar dig en fel fråga, faller allt ihop.
Ni har orsak att oroa er.
Men om jag ser på vår historia av episka planmisslyckanden...
...är det vanligtvis för att någon av oss lät den humana sidan stå i vägen.
Om jag får gissa på hur det här kommer utspela sig-
-är det definitivt inte jag som kommer förstöra det här.
Vi ses på återträffen. Kan inte bärga mig.
Kan du ge mig glitterpistolen?
Snälla?
Tack.
Kan vi inte strunta i dekorationerna och ta en bit mat?
Jag har en termos i min väska.
Jag menar en riktig bit.
Rebekah känner några som vill bli bitna.
De gillar det. Vi behöver inte ens övertyga dem.
Först och främst, fick jag nästan din mor att sluta hata mig-
-så jag vill nog inte bli påkommen-
-i nån konstig vampyrtrekant med hennes son.
För det andra, sluta hänga med Rebekah, den onda blodslampan.
Håll klorna i schack på festen ikväll, okej?
För min skull?
Vem har oturen att övertygas om att bli hennes dejt ikväll?
-Matt ska göra det. -Fixade du Matt åt henne?
Hon vill gå, han hade ingen att gå med.
Han dricker järnört, hon kan inte bita honom. Vad är problemet?
Problemet är att Matt är en oskyldig, god person-
-som inte bör gå på fester med onda blodslampor.
Matt är en kille och Rebekah är het. Övertänk inte det här.
Det här är en sire-grej, va?
Snälla säg att det här är nån knasig sire-familjeanknytning till Klaus.
Jag är här och hänger dekaler och har glitter på mina händer.
Om jag är sired till nån, är det du.
Du börjar tidigt, va?
Den pinsamma sanningen: Det här är min första högstadiefest.
Någonsin?
Jag har aldrig haft tid för högstadiet förr.
Nik och jag flyttade jämt runt.
Springandes.
Hur som helst ville jag inte riskera nåt.
Har du hört nåt från honom?
Nej, men när han återkommer gör han det säkert med stil.
Är Damon och min far redo med sin plan?
Ja.
Berätta inte. Jag vill inte veta.
Jag vill bara gå på festen och överlåta resten till Mikael.
Jag vet att det verkligen är svårt.
Så tack för att du hjälper oss med att ta Klaus till stan igen.
Var bara försiktig.
Jag har sprungit i tusen år av en anledning.
Mikael är inte en god människa.
Han kan definitivt inte bli litad på.
Det kan ingen i min familj.
Är du okej?
Hela livet har jag älskat och hatat min bror i lika stor utsträckning.
Jag trodde aldrig att jag skulle hjälpa till att hugga hans hjärta.
Inga tårar. Jag vill inte förstöra mitt smink.
Hur ser jag ut?
Du ser otrolig ut.
Men du har glömt en sak.
Min mors halsband.
Du borde ha på dig det ikväll.
Får jag?
Tack.
Jag är så ledsen.
Jag kan inte lämna nåt åt slumpen heller.
I ryggen.
Hårt.
Det var tvunget.
Hon skulle aldrig stått på vår sida helt.
Jag dömer dig inte. Det är väldigt Katherine-likt av dig.
Du får mig inte att må bättre.
Det var en komplimang. Ungefär.
Stefan har rätt.
Någon kommer låta sin humana sida komma i vägen och förstöra allt.
Det kommer säkert vara jag.
Elena...
...du högg precis nån. Du kommer klara dig.
Ja, men jag har dåligt samvete.
Jag bryr mig för mycket. Det är problemet.
Jag är den svaga länken.
Om det får dig att må bättre, är hon inte död egentligen.
Litar du på honom?
-Mikael? -Nej.
-Stefan då? -Nej.
Inte så länge han är under Klaus kontroll.
-Då behöver vi en bättre plan. -Jag vet vad jag ska göra.
-Du kommer bara inte gilla det. -Varför inte?
För när allt det här kommer ske, vill jag inte att du är inblandad alls.
Vad betyder det?
-Litar du på mig? -Ja.
Då har du inget att oroa dig för.
-Vad hände? -Gympasalen är översvämmad.
-Festen är inställd. -Ursäkta?
Vad ska vi nu göra?
Betyder det att jag inte behöver gå?
Önsketänkande. Tyler flyttar festen till sitt hus.
Kaggar och ölpingis för återträff? Det var nytt.
Säg bara att du fortfarande kommer.
Vi ses där.
-Elena. -Matt, hej.
Ett litet problem med din dejt.
Vad hände?
Vad säger du om en reservdejt?
Hur planerade han en bättre fest än mig så snabbt?
-Är det ett band utanför? -Vilka är alla människorna?
Det här är konstigt. Var är Tyler?
-Hej, Stefan. Vad händer? -Hej, Tyler. Kul fest du har.
Tack, men den är inte min. Jag gör bara som Klaus säger.
-Vad menar du? -Det är ingen fest. Det är en vaka.
God kväll, allesamman.
Jag vill tacka er alla för att ni firar med mig.
Vi har väntat länge.
Återträff, pyttsan.
Det här är konstigt.
Att vi är här tillsammans.
Där är Caroline. Hon vet inget. Var normal.
-Hej, Klaus är här. -Va?
Vår hybridvän, Tyler, trodde det skulle vara okej-
-att låta sin mästare ställa till med fest.
Jag förväntade mig mer förvåning.
Jag har lärt mig att inte bli förvånad av nåt Klaus gör.
Jag ska hitta Bonnie.
-Vad händer? -Vad gör ni två här tillsammans?
Du skulle ju vara här med Rebekah.
Planen ändrades.
Jag behöver en drink.
En jäkla återträff.
Jag har planerat min fars begravning i tusen år.
Inte i någon version var det här folket inbjudet, men du fattar.
Vad händer nu? Slutar du springa?
-Nu återförenas jag med min familj. -Din familj?
Menar du folket du släpar omkring på i kistor?
Inget spelar nån roll längre. Mikael är borta.
Det förflutna är det förflutna.
-Jättebra fest. -Jag gillar bandet.
Verkar som att återträffsdrottningen fortfarande är bland de levande-
-vilket får mig att tro att Rebekah inte är här. Var är hon?
Jag har ingen aning. Trodde hon skulle komma med Matt.
Var ärlig nu, Stefan.
-Var är min syster? -Jag sa, jag har ingen aning.
Vill du att jag ska ta dig till din far?
Det skulle inte vara en fest utan hedersgästen, inte sant?
För honom till mig.
Visst. Det kanske finns något gynnsamt i det för min del?
Min frihet från dina impulser.
Vill du vara fri?
Så fort han är död och hans vapen är förstört, blir du fri.
Kommer vara mitt nöje att ge det till dig.
Gick min dotter på festen?
Japp.
Du missade fotograferingen.
-Fixade du pålen? -Det gjorde jag.
Jag tar inte ditt ord för det. Inget illa menat din heder.
Ingen fara.
Tjusigt.
Får jag?
Det är det enda vapen på jorden som kan döda en Original.
Jag håller nog fast vid den.
-Inget illa menat. -Jag hade erbjudit en drink...
...men Katherine har berättat att du föredrar "vampyr-med-is".
Tekniskt sett kan du fortfarande erbjuda.
Varför äta på vampyrer?
Säg inte att det är den söta eftersmaken.
Jag var inblandad i skapandet av vampyrer-
-men blodslusta var aldrig mitt uppsåt.
Genom århundraden, har jag lärt mig att leva på förövarna...
...inte de oskyldiga.
Ändrade planer.
Klaus är tillbaka. Han är hos Lockwood...
...och vill ha din kropp levererad till tröskeln.
Tyvärr står han inför en kolossal besvikelse.
Han kommer inte komma hit.
-Hoppas inte din plan krävde det. -Det gjorde den inte.
-Men ni har en plan, va? -Oh, ja. Vi har en plan.
Det involverar bara inte dig.
Kunde du bara inte bryta hans nacke?
Visst slog tanken mig.
Min mamma hade flippat ur om hon såg allt folk här.
Din mor blir inget problem. Jag övertalade henne att gå till kyrkan.
Vad pratar du om?
Se dig omkring.
Där är Bonnie. Där är Elena och Matt...
...och där är din söta tjej, Caroline.
Deras återträff ställdes in ikväll-
-och vem ställde till med fest?
Det gjorde du. En sådan vän.
Men vilka är alla andra?
Jag har ingen aning. Jag har aldrig sett hälften av dem.
Det är för att jag bjöd in ett par dussin av mina egna vänner.
Där är min vän Mindy.
Jag hämtade henne på vägen från Kansas.
Visste du att det finns ett helt släkte av varulvar i inlandet?
Vi har Tony, från North Dakota-
-och vi får inte glömma Seattlegruppen.
Vänta. Är de alla hybrider?
De gillar även bra fester.
Precis som du blev de sired av mig. De önskar betjäna sin mästare.
Om någon gör så mycket som ett rörelse mot mitt håll...
...känner de kanske sig skyldiga till att hämnas.
Du får gärna varna dina vänner.
Vad har du för dig med Klaus?
-Inget. -Han är dig på spåren.
Vad det nu är ni alla tror att ni ska klara av, ligger han steget före.
Jag vet inte vad du pratar om.
Du ljuger för mig.
Det gör jag faktiskt inte. Jag vet ingenting.
Men jag skulle ändå inte berätta för dig, för du är sired nu.
Du är inte pålitlig.
Så kan vi snälla återgå till festen nu?
Var är din dejt?
Hämtar en drink.
Det är dig jag borde tacka tacka för Mikaels död.
Han attackerade mig. Jag hade inget val.
Jag är ändå imponerad.
Det är inte lätt för en människa att hugga en Original.
-Det var inte första gången. -Just det.
Elijah.
-Du verkar nervös. -Nej. Jag gillar dig bara inte.
Då får jag väl komma till skott.
Folk har varit efter mig i tusen år.
Men jag ligger alltid steget före.
Så vad du än tänker försöka, kör på.
Gör ditt bästa. Du kommer inte lyckas.
Endast inbjudna, vampyr.
Här är mitt OSA.
Hybrid.
-Vad gjorde du med henne? -Det är bara järnört.
Hon är okej. Men du måste få ut henne med en gång.
-Vad händer? -Något planeras mot Klaus...
...och huset är fullt av hybrider som inte kan låta nåt hända honom.
-Vad menar du "kan inte"? -Jag kan inte förklara.
Jag kan inte kämpa emot det.
Jag vet bara att jag måste skydda honom oavsett vem som står i vägen.
-Genom att attackera Caroline? -Jag skyddar henne, Matt.
Det här är det enda sättet att skydda henne.
Snälla, få ut henne säkert. Få ut alla.
Som värd bör du veta att hybriderna inte ger det bästa första intryck.
Vad du än gör, är Klaus redo för dig.
Han dödar vem som helst om han måste.
Berätta för nån som bryr sig.
Bonnie!
Bonnie.
Vad fan är det för fel på dig?
Du ska ju inte ge mig häxhuvudvärk.
-Du skulle inte ha dödat Tyler. -Han försökte bita mig!
-Vad är det? -Inget.
-Herregud, är det...? -De är överallt.
Varför har du den?
Jag är den enda som kommer in i huset!
Du har en besökare.
Berätta för besökaren att jag är på gränsen till seger här.
Han sa att han heter Mikael.
Då får han inte vänta.
Få ut alla.
Jag ska ta ett snack med min pappa.
Tony, du vet vad som bör göras.
Hej, Niklaus.
Hej, Mikael.
Ska du inte komma in? Just det, jag glömde. Du kan inte.
Eller så kan du komma ut.
Eller se på när mina hybrider lemlästar dig.
De kan inte döda mig.
Sant, men det hade varit en herrans festlek.
Allt jag behöver göra är att gnugga fingrarna så hoppar de.
Den stora stygga vargen.
Du har inte ändrats.
Gömmer dig fortfarande bakom dina leksaker, som en ynkrygg.
Och du glömmer.
De är kanske sired, men även vampyrer till en viss del.
De kan bli övertalade av mig.
Kom ut och möt mig, Niklaus...
...eller så dör hon.
Gör så. Döda henne.
Nej. Han gör det.
Om hon dör...
...den här gruppen blir din sista vedervärdighet.
Jag behöver dem inte. Jag behöver bara bli av med dig.
I vilket syfte?
Så du kan leva för alltid...
...med ingen vid din sida?
Ingen bryr sig om dig längre, pojke!
Vem har du, förutom dem vars lojalitet du påtvingat?
Ingen.
Jag synar din bluff, far. Döda henne.
Kom ut...
...och möt mig, din lilla ynkrygg, så gör jag det inte.
I hela mitt liv, har du underskattat mig.
Om du dödar henne, förlorar du makt. Så sätt igång.
Kom igen, döda henne. Kom igen, gamling.
Döda henne.
Döda henne!
Dina impulser, Niklaus.
Det har, och kommer alltid vara det enda...
...som gör att du inte är stor.
Katherine.
Vad gör du?
Vad fan gjorde du?
Han har förtjänat sin frihet.
Tack, min vän.
Du behöver inte göra som jag säger. Du är fri.
-Är du okej? -Vad tror du?
Förlåt att jag högg dig.
Det var det enda jag kunde komma på för att få ut dig.
Jasså? Inte, "Hej, Caroline-
Jag är oroad inför kvällen-
-så du borde kanske bara gå hem och kolla på 'Dancing with the Stars'."
Om du visste att alla dina vänner gick ihop för att döda Klaus...
...hade du gått iväg?
-Nej. -Där har du det.
-Jag räddade dig ifrån din envishet. -Det här är inte roligt.
Hur ska jag kunna vara med dig om du är sired till honom?
-Jag vill att du förstår. -Förstår vad?
-Att du är en av de onda nu? -Förstå vem jag är nu.
Det finns inget jag kan göra.
Klaus kan inte dödas. Jag kan inte fixas.
-Förstå att jag är okej med det. -Men hur kan du vara det?
För att det är bättre.
Jag behöver inte vända mig.
Förutom om jag vill det.
Jag behöver aldrig gå igenom den smärtan igen.
Om att vara sired är priset jag måste betala...
...så får det vara så.
Men du har inte riktig kontroll över dig själv...
Det hade jag aldrig förut. Fullmånen kontrollerade mig.
Efter allt vi har gått igenom...
...har du jämt funnits där.
Vänd mig inte ryggen nu.
-Tyler.... -Visst.
-Jag bara... -Uppfattat.
-Hur hände det här? -Vi tänkte på allt, Elena.
Klaus hybrider, att Mikael skulle vända sig emot oss.
Vi tog med Katherine så du inte skulle vara i fara.
Allt som kunde ha gått fel, var vi beredda på.
Jag förstår inte. Stefan ville döda Klaus.
Över allt annat.
Vi räknade med det.
Vi tabbade oss.
-Var är Katherine? -Hon sprang iväg, som vanligt.
Så fort allt gick fel. Vem klandrar henne?
Klaus hade krossat henne.
Jag hade honom, Elena. Jag hade Klaus.
Allt det här kunde vara över.
Hörru. Hörru, lyssna på mig.
Vi överlever det här.
Vi överlever alltid.
-Lita på mig. -Vi får aldrig Stefan tillbaka.
Det vet du va?
Då släpper vi honom.
Okej?
Då får vi låta honom gå.
Inte intresserad av detaljerat prat om misslyckandet, Katherine.
Jag ringer för att ta farväl.
Jag vet inte vad jag ska säga. Du hade en bra plan, Damon.
Och det är en stor komplimang från mig.
Det tröstar inte mycket för stunden.
Ska du gömma dig igen?
Mitt liv är i alla fall inte tråkigt.
-Farväl. -Ta hand om dig själv.
Han vet inte hur allt blev fel.
Han behöver inte veta.
Klarar du dig härifrån?
Jag vill ha miljoner kilometer mellan mig och Klaus, så snart som möjligt.
Stefan.
-Elena. -Inte precis.
Upp med dig. Vi har bara nån minut innan de ser att jag är borta.
-Du verkar nervös. -Nej. Jag gillar dig bara inte.
Folk har varit ute efter mig i tusen år.
Och jag ligger alltid steget före.
Så vad du än tänker försöka med, kör på.
Gör ditt bästa.
Du kommer inte lyckas.
Inte för att jag inte försökt.
Om du är smart säger du åt Damon att bete sig hyfsat ikväll.
För om jag dör, har jag redan sett till att han dör med mig.
Även som döda, följer mina hybrider order.
Så dödar du mig, dödar du honom med.
Hur visste du att jag skulle stoppa Damon?
Det gjorde jag inte.
Jag hoppade på att du skulle vilja det.
Om Klaus blir dödad, tar han Damon med sig.
Så vi avbryter planen.
Och möter Mikaels ilska? Vi alla kommer dö.
Jag vet att du har stängt av din mänskliga sida och inte bryr dig...
-...så det finns bara en lösning. -Vad?
Bry dig, Stefan.
Bry dig nog att rädda Damons liv.
För jag tänker gå tillbaka till festen och genomföra planen.
Klaus kommer dödas. Och vi kommer bli fria.
Dock kommer Damon vara död.
Din bror kommer vara död.
Förutom om du bryr dig nog att göra nåt åt saken.
Du har velat ta kål på honom i 500 år.
Varför skulle du riskera allt bara för att rädda Damons liv?
Jag försökte inte bara rädda hans liv.
Jag försökte rädda ditt.
Din mänskliga sida.
Vi kan säga att jag gillar ditt gamla jag bättre.
Kom igen.
Du bryr dig inte om nån annan än dig själv. Det har du aldrig gjort.
Vi båda vet att det inte är sant.
Jag älskade dig.
Jag älskade Damon också.
Humanitet är en vampyrs största svaghet.
Hur enkelt det än är att stänga av det-
-försöker det kämpa sig tillbaka in igen.
Ibland tillåter jag det.
Jag kan inte tillåta allt.
Jag vill inte, inte efter allt jag gjort.
Självklart vill du inte det.
Men om du inte tillåter dig själv känna...
...kommer du inte kunna göra det jag ska be dig om härnäst.
Vad?
Bli arg.
Rebekah, var är du?
Svara i telefon, sötnos. Pappsen är död.
Dags för familjeträff.
Stefan. Saknar du mig redan?
Jag ringer bara för att tacka för min frihet.
Jag skulle vilja tro att jag står fast vid mitt ord, mer eller mindre.
Saken är den, att priset var för högt.
Du tog allt ifrån mig.
Låt det förflutna, vara det förflutna. Lita på mig...
...ilska blir utdaterat.
Vet du vad som aldrig blir gammalt?
Hämnd.
Nej.
Vad står på?
Saknar du nåt?
-Vad gör du? -Jag njuter bara av min frihet.
Jag kommer döda dig och varenda person du mött.
Gör så, och du kommer aldrig få se din familj igen.
Jag undrar, Klaus...
...för att vara nån som legat steget före i tusen år...
...var du beredd på det här? steget före i tusen år...