Din episoadele anterioare:
Singurul lui mai puternic decât pofta de sânge e iubirea ta pentru fata asta.
Opreşte-o!
Nu!
Opreşte-o!
- Ce ai făcut? - L-am reparat.
Klaus a plecat, dar m-a rugat să fiu cu ochii pe tine până se întoarce.
Din acest moment, te afli sub protecţia mea.
Este ca o împingere şi tragere.
Împing din lumea de dincolo, încercând să te contactez.
Şi uneori, ca acum, dacă tragi...
Bonnie, nu-mi mai evita apelurile.
De ce te gândeşti la mine când o suni?
Nu cred că pot să mă opresc.
- Cine e tipul ăla cu Carol? - Mason Lockwood.
Mason Lockwood e vârcolac. Mă va ucide dacă are şansa.
Asta va fi distractiv.
Cred că glumeşti.
- Doare nu? - Of, Stefan.
Lovitură joasă, Stefan.
Lovitură joasă.
- Ce ţi s-a întâmplat? - Orice joc ciudat de spintecător e ăsta
...nu mă implica.
- Nu am făcut asta. - Nu te mai prosti.
Nu am făcut-o.
- E cam dubios, nu? - Da.
Da. Nu te îngrijora. Mă descurc singur.
JURNALELE VAMPIRILOR
Ca membră veche a societăţii istorice,
sunt deosebit de mândră să dau drumul acestei zile de festivităţi.
Mulţumesc voluntarilor.
În seara asta stingem luminile oraşului şi aprindem felinarele
în onoarea nopţii iluminării începută de fondatorii noştri acum 150 de ani.
Iată-l pe membrul unui familii fondatoare, Tobias Fell, cu o lecţie de istorie.
- Ce facem aici? - Fell este şeful departamentului meu.
Nu am avut de ales.
Bine, asta explică ce faci tu aici.
Sunt cel care te poate lăsa corijent dacă nu mă ajuţi.
Hei, scuze că am întârziat. Ce am pierdut?
- Câteva minciuni istorice. - Nu ai pierdut nimic.
Prima iluminare a fost ţinută în onoarea noii prosperităţi
de care Mystic Falls s-a bucurat după război.
După ce fondatorii au furat de la toţi vampirii.
Fondatorii au pus felinare--
- Ce e aşa de amuzant? - ...deasupra uşilor ca să arate...
...că vecinii erau în siguranţă dacă doreau să iasă din case.
- În siguranţă de vampiri. - Acea noapte...
a fost o oportunitate pentru membrii comunităţii din Mystic Falls
să se adune. O şansă să întărească legăturile
cu vecinii lor, cu negustori şi soldaţii care se întorceau.
Când ai făcut vraja s-o trimiţi înapoi pe Vicki, ai scăpat şi de Anna?
Aş vrea eu. Am blocat magia care o ajuta pe Vicki să aibă un sprijin aici.
Jeremy tot are o linie directă spre partea cealaltă.
Şi atâta timp cât vrea s-o vadă pe Anna
şi ea vrea să-l vadă pe el, ea se va afla aici în continuare.
Doar nu crezi că mă pot abţine să comentez.
Gata. Ai comentat.
- Bonnie.... - Ce vrei să-ţi spun, Caroline?
Am stat împotriva naturii când l-am adus înapoi pe Jeremy.
- Plătesc consecinţele. - Spune că nu eşti în regulă cu asta.
Nu sunt deloc în regulă. Doar că nu ştiu ce aş putea să fac.
Salutări, blondo, vrăjitoareo.
Ţi s-au încurcat firele voodoo când ai scăpat de Vicki Donovan.
- Ce vrei să spui? De ce? - Pentru că sunt destul de sigur
că tocmai am fost ars de fantoma lui Mason Lockwood.
- Ce? - De ce crezi asta?
M-a legat de un scaun şi mi-a băgat un vătrai în piept. Am un déjà vu.
- Parcă fantomele nu pot atinge oameni. - Nu pot.
N-am timp pentru un Lockwood răzbunător. Când ucid pe cineva, rămâne mort.
Orice prostie ai făcut, repar-o.
- Hei, Jer, am nevoie de ajutorul tău. - Cu ce anume?
M-am uitat prin jurnalele lui Stefan. De fiecare dată când a luat-o razna,
Lexi a fost cea care l-a adus înapoi.
Unde este acum când avem nevoie de ea?
E moartă. Vrei să încerc să iau legătura cu ea, nu?
Dacă aş şti cum a făcut-o, poate îl voi putea ajuta.
Nici măcar nu ştiu dacă e în lumea de dincolo.
Aşa se numeşte?
Aşa o numeşte Anna. Nu există o broşură oficială.
Deci, ce este? Un fel de purgatoriu supranatural?
Anna a spus că e ca şi cum e aici cu noi doar că nu o putem vedea sau auzi
şi nu poate interacţiona cu nimeni.
Şi este complet singură.
Vicki putea interacţiona. Mi-a aruncat maşina în aer.
Vicki a avut ajutor de la o vrăjitoare de pe lumea de dincolo.
Anna face totul singură.
Spun doar că poate ne-am învăţat lecţia când vine vorba de chemat oameni morţi.
Nu am văzut-o pe Vicki. Jur.
- Am trimis-o înapoi cum mi-ai spus. - Eşti sigur?
Are un motiv la fel de mare să-l bântuie pe Damon ca Mason.
A plecat, Bonnie. Dacă ar fi fost aici, aş fi ştiut.
De ce crezi că e Vicki şi nu Mason?
Dacă vreo altă fantomă în afară de Vicki Donovan are un sprijin fizic aici...
atunci înseamnă că Damon are dreptate şi ceva a mers foarte prost.
Am avut parte de asta cu fantomele să-mi ajungă pentru totdeauna.
Aşa că nu vreau să mă implicaţi în asta.
Îmi pare atât de rău pentru el.
L-a costat mult să-şi trimită sora de aici.
Da.
- Atâta putere are un bărbat. - Trebuie să mă ocup de o fantomă.
Păstrează discursul despre Jeremy pentru mai târziu.
- Grimoarul tocmai a--? - Cred că da.
Spune-mi te rog că aia e o reţetă pentru prăjituri de vrăjitoare.
E o vrajă de manifestare.
E folosită pentru dezvăluirea materiei ascunse.
Ce e aia "materie ascunsă"?
Fantomele.
Crezi că e posibil să iei legătura cu Lexi?
Nu ştiu. Nu am avut o legătură emoţională cu ea.
- Nici măcar nu am cunoscut-o. - Mai bine renunţi?
Nu pot, Ric. Nu ştiu ce altceva să fac.
Nu crezi că avem prea mulţi vampiri în trecutul nostru
ca să stăm aici, gândindu-ne că ne privesc?
Nu cred că toate spiritele supranaturale se duc în lumea de dincolo.
Cred că unele găsesc pacea.
- Anna este aici acum? - Nu-i va plăcea că sunt aici.
Nu. Nu. Mă duc să-mi verific programul de lucru.
Bună. Cine a uitat să mă invite la întâlnirea de familie?
Toate cuvintele astea.
Uitasem cât de mult îmi păsa.
Eu nu am uitat.
Ştii, Elena, cred că cel mai bine ar fi să nu te torturezi
cu amintiri din trecut.
E mai bine să mergem mai departe şi să acceptăm lucrurile cum sunt.
Nu trebuie să fii aici, Stefan.
Ştii ce? Ai dreptate, nu trebuie.
Dar Elena e aici şi am grijă de Elena.
O să fie oameni peste tot în seara asta, o să fie mulţi de mâncat.
Glumesc. Glumesc.
Relaxaţi-vă.
Nu pot renunţa, Ric.
Aici l-ai adus pe Jeremy înapoi la viaţă?
Da. Scuze, ştiu că e înfricoşător.
Dar aveam nevoie de un loc privat unde să facem vraja.
Nu există nicio şansă să fie bântuit de sutele de vrăjitoare moarte
care au fost ucise prin ardere chiar aici, nu?
Nu se mai află aici.
Şi au spus clar că nu se mai întorc niciodată.
Minunat.
Au promis?
Ce se întâmplă?
De ce mi-ai spus să mint?
Elena e cea mai bună prietenă a lui Bonnie
Nu-i va plăcea ce se întâmplă între noi.
Ce se întâmplă între noi?
De ce putem să ne atingem? Vicki s-a folosit de magie ca să poată.
Nu ştiu. Sincer, habar n-am.
Vrăjitoarea din lumea de dincolo care a ajutat-o pe Vicki
te ajută pe tine acum?
Ce? Nu.
- Sunt singură, Jeremy. Ţi-am spus. - Jură-mi.
Jur. Nu sunt un pericol pentru tine sau pentru altcineva. Promit.
Am nevoie să mă crezi.
Nici nu ar trebui să vorbesc cu tine. Nu e în regulă.
Atunci lasă-mă să plec.
Sunt aici pentru că vrei să fii cu mine la fel de mult cât vreau să fiu cu tine.
Dă-mi drumul să plec, Jeremy. E uşor.
Nu ştiu de ce se întâmplă asta sau când se va opri,
dar înainte să se termine, trebuie să fac asta.
Gata? Ai nevoie să fac...?
În regulă. Bine.
- Îl iau pe Jeremy. - Mă întorc imediat.
Am văzut suficienţi vampiri azi, mersi.
Haide. Bea ceva. Avem probleme.
Tu ai probleme. Nu suntem o echipă. Ai încercat să mă ucizi.
Nu suntem prieteni. Nu te mai plac.
Dar mai ştii când am conspirat să-l ucidem pe unchiul vârcolac, Mason Lockwood?
- Da. Şi? - Cred că încă e puţin supărat.
Bonnie, nu-mi place asta.
Bonnie?
Dumnezeule. Este--?
Buni?
Anna?
Lexi.
- Mason. - Doamne, îmi lipseşte whisky-ul.
Ţi-am spus.
Bună.
- Eşti moartă. - Tehnic, şi tu eşti.
- Cum naiba pot--? - Să mă vezi? Habar n-am.
Nu ştiu cât va dura. Să trecem la subiect.
Ţi-ai pierdut complet controlul.
Nu ştiu cum de eşti aici, dar trebuie să mă laşi în pace.
Ce fel de prietenă aş fi
dacă nu te-aş ajuta să ieşi din nebunia asta în care te afli?
- Nu vreau ajutorul tău. - Ştii că spui asta de fiecare dată.
"Nu vreau ajutor." "Nu vreau să mă fac bine." "Lasă-mă în pace."
- Poate ar trebui să asculţi de data asta. - Sau poate ar trebui să fac altceva.
Nu-mi vine să cred că eşti aici.
Nu mai plânge. Nu avem timp de lacrimi.
- Mă bucur să te văd din nou, Caroline. - Bună, domnişoară Sheila.
Ai făcut-o de data asta, draga mea.
Vrăjitoarele ţi-au spus că vor exista consecinţe...
dacă-l aduci înapoi pe Jeremy. Dar tot ai făcut-o.
Nu am avut de ales.
Îl iubesc şi nu l-am putut lăsa să plece.
Înţeleg. Dar ai deschis puţin uşa către lumea de dincolo.
Este o vrăjitoare bătrână acolo.
A profitat de asta. A profitat de tine, iubito.
Când ai făcut vraja s-o trimiţi înapoi pe Vicki Donovan?
Ea a deschis larg uşa,
permiţând oricui are treburi neterminate să iasă.
- De unde ştii? - Vrăjitoarele vorbesc.
Chiar şi în lumea de dincolo.
Cine crezi că face toate regulile?
- Ce vrea vrăjitoarea? - Sunt treburi ale primilor vampiri.
Nu vreau să te bagi la mijloc.
Mă aflu aici pentru că ai deranjat echilibrul naturii.
Şi e datoria ta să reglezi lucrurile.
Trebuie să închizi uşa.
- Cum facem asta? - Vrăjitoarea poate să atragă puterea...
...din lumea asta din cauza talismanului ei.
Talismanul ei. Colierul meu?
Este o sursă a puterii.
Şi ştiu că nu o să-ţi placă asta, dar Bonnie trebuie să-l distrugă.
Am dat peste Jeremy sărutând motivul pentru care sunt complet de acord.
Ce? Glumeşti?
Aş vrea eu. Nu am colierul.
Damon îl are undeva. Dă-i un mesaj. Te sun imediat.
- Elena.... - Trebuie să dispari sau să te evapori
- sau ce faceţi voi fantomele. - Nu e vina ei.
Ai dreptate, e vina ta.
- Cum s-a întâmplat asta? - Nu ştiu, bine? Doar... s-a întâmplat.
Elena, te rog, nu-i poţi spune lui Bonnie.
Nu te îngrijora, o să te las pe tine s-o faci.
Imediat după ce o ajut să facă fantomele să plece.
Se pare că azi a fost o zi bună să te gândeşti la mine, Elena.
- Lexi? - Vino cu mine.
- Unde? - Reabilitarea spintecătorului.
Scuze, dar nu ai spus tu cât de disperată eşti după ajutorul meu
ca să-i salvezi viaţa lui Stefan?
Să mergem.
Nu voi scăpa niciodată de colierul ăla blestemat.
Unul din voi va plăti pentru asta, nu?
Noroc.
Hai să ne înţelegem. Te-am ucis. Vrei răzbunare, stai la coadă.
De fapt, vreau o scuză.
- Baftă cu asta. - Nu ai familie de bântuit?
Nepotul meu a fost transformat într-un sclav hibrid.
De aia sunt aici. Să-l ajut pe Tyler.
Scuze că trebuie să-ţi spun asta, dar Tyler nu poate fi ajutat.
Cel puţin nu cât Klaus e viu, adică întotdeauna.
Nu neapărat. Nu dacă poţi găsi o armă care l-ar putea ucide.
Nu există o armă care--
Ce ştii?
- Ştiu că vreau o scuză. - Cred că glumeşti.
Eşti incapabil de remuşcare? Cere-ţi scuze.
Ai dreptate.
Nu trebuia să te ucid.
Fac o mulţime de lucruri pe care nu trebuie să le fac.
Îmi ajunge asta.
Ne vedem la vechea pivniţă Lockwood. Adu o lopată.
- Vino singur. - Ce, o să mă îngropi de viu?
Nu mă tenta.
Klaus chiar i-a făcut-o, nu?
L-a constrâns să-şi oprească umanitatea.
Atunci va trebui să-l convingem să o pornească din nou.
- Nu va arăta bine. - Mă descurc.
Trezeşte-te, somnorosule.
Cum te simţi?
Ce e asta?
- Dă-mi drumul. - Voci interioare, te rog.
Încerc să intru în capul tău.
Elena?
- Scapă de ea, te rog. - Nu.
Primul pas, golirea.
Înfometarea dorinţei de sânge.
Înlăturarea tentaţiei.
Nu va funcţiona, Lexi. Nu poţi face asta.
- Ai auzit partea cu "nu arată bine"? - Te-am auzit.
Ce faci?
Ce faci, Lexi?
Fac ce fac cel mai bine, dragul meu.
Îţi salvez viaţa.
Sunt surprins că ai venit.
Am o problemă cu singurul indiciu avut. Aşa că aş spune să sunt foarte motivat.
Mikael? Da. Aia nu a ieşit prea bine, nu?
De unde ştii atât de multe?
Nu sunt multe de făcut dincolo doar să stai să vezi greşelile oamenilor.
- Ce căutăm? - Există o veche legendă Lockwood
despre o armă care poate ucide primii vampiri.
Ca restul secretelor lor, au ţinut-o îngropată.
Haide, dă-mi aia.
Mişcă. Mă ocup eu.
Du-te.
Tu primul.
Crezi că te duc într-o capcană?
Mi-a trecut prin minte.
Mi-e foame. Mi-e foame.
Mi-e foame. Dă-mi drumul! Lasă-mă să plec. Te rog, dă-mi drumul.
Ce se întâmplă?
Are halucinaţii. Asta înseamnă 3 luni fără sânge.
- Dă-mi drumul. - Acum e la 9 luni.
Doi ani. Cinci.
Ţi-am spus cât mă bucur că eşti moartă?
Şi tu mi-ai lipsit, prietene.
- Alo? - Colierul nu e unde mi-a spus Damon...
...şi acum nu-l găsim pe Damon.
Vreau s-o rogi pe Bonnie să nu trimită înapoi fantomele încă.
Ce? Dar ai spus că eşti de acord să scăpăm de ele.
Eram. Sunt.
Uite, Lexi e aici şi mă ajută cu Stefan.
Hai să-l găsim mai întâi...
...şi apoi vom alege între dramele iubit-fantomă.
Despre ce vorbeai?
Lexi s-a întors aşa că Elena vrea să nu distrugem colierul încă.
Ai spus dramele, la plural.
Ce este, Caroline?
Elena l-a prins pe Jeremy sărutând-o pe Anna.
- Ce? - Îmi pare rău.
A sărutat-o?
Are un sprijin acum,
aşa că probabil crede că va rămâne aici.
Dar noi, Bonnie? Vom găsi colierul ăla, bine?
Bine.
Anna?
Scuze. Anna?
- Scuze. - Nicio problemă, prietene.
L-ai văzut pe Tobias? Ar trebui să înceapă ceremonia iluminării.
Nu.
- Ia uite. - Frederick?
Dacă nu e chiar fiica lui Pearl... Mica Annabel.
Bună seara, domnilor şi doamnelor.
Se pare că domnul Fell a fost reţinut,
astfel că domnul Saltzman a fost de acord să-i ţină locul.
Anna?
Încă stai pe lângă puştiul Gilbert, nu?
Ai uitat că cei din familia lui v-au ucis pe tine şi mama ta?
Aici erai.
- E totul în regulă? - Întreabă-ţi strămoşii.
Ce faci aici, Frederick?
Este o celebrare a fondatorului.
Şi avem nişte treburi neterminate cu familiile fondatoare.
În numele liceului Mystic Falls şi a societăţii istorice,
hai să le aprindem.
Elena? Elena.
Mă doare. Ajută-mă, te rog.
Nu asculta. Ignoră-l.
- Te ajut, Stefan. - Fac orice. O să mă schimb.
- Promit. - E o minciună. Va spune orice.
Elena, îmi pare rău.
Îmi pare rău. Opreşte asta. Te rog, opreşte totul.
Trebuie să te separi de emoţiile tale.
- Nu-l lăsa să se folosească de ele. - Hei, uită-te la mine, uită-te.
Elena, te iubesc, bine?
Te iubesc. Te iubesc atât de mult.
- Te iubesc atât de mult. - Îmi pare rău. Nu te cred.
Ştii ce? Oricum nu vreau ajutorul tău.
Mi-aş dori să nu te fi întâlnit niciodată.
Fiecare moment petrecut cu tine a fost o pierdere de timp totală.
Vezi asta? Vorbeşte spintecătorul.
Odată ce e slăbit de-ajuns, trebuie să-i provoci durere. Să simtă chestii.
Furie, mânie, orice.
Trebuie să-l faci să vadă dincolo de sânge.
Gândeşte-te ca la un regim. Zi de zi
Ca mersul pe banda de alergare. Ca făcutul cafelei.
Până e gata să fie salvat.
- O să te rup în bucăţi, Lexi. - Nu poţi. Sunt deja moartă.
Nu pot.
Renunţ. Nu e nicăieri în camera asta.
- Ce vrei, Jeremy? - Caroline?
- Ai găsit colierul ăla? - Nu încă. Stai, ce se întâmplă?
Fantomele vampirilor din criptă l-au omorât pe Tobias Fell.
Ar fi bine să găseşti acel colier înainte să treacă
- prin toate familiile fondatoare. - Nu e unde ar fi trebuit să fie.
- Doar dacă nu l-a luat cineva. - Cine?
Cine crezi?
Nu l-am luat.
- A spus că nu l-a luat. - Şi chiar o crezi?
Nu l-am luat, Jeremy.
- Ştii ce? Da, o cred. - Eşti un idiot mai mare decât credeam.
Trezeşte-te, Jeremy, înainte să pierzi totul.
Jeremy? Ce s-a întâmplat?
Încă aştept să se întâmple ceva.
Motivele tale sunt înşelător de pure.
Vorbeşti tu, dar ştiu că ai face orice pentru fratele tău.
Nu o să mă tragi în ţeapă atâta timp cât avem aceleaşi planuri.
Ar trebui să cred că tu nu o să-mi tragi ţeapă?
Bine, pe unde?
- Nu ştiu. Dă cu banul. - Nu ar trebui să le ştii pe toate?
Sunt o fantomă, nu sunt Dumnezeu.
Du-te la stânga.
Sau nu.
Ai probleme de încredere. Ţi-a spus cineva asta vreodată?
Mă ajuţi?
Mason?
- Unde e Anna acum? - Nu ştiu.
Nu ştiu dacă a luat colierul.
E singura persoană care ne-a auzit vorbind de el. Ea l-a luat.
Trebuie să-l luăm înapoi, trebuie să-l distrugem şi să închidem uşa.
- Ştiu, dar... - Dar ce?
Ce, Jer?
Pot s-o ating, Elena.
Pot s-o sărut din nou.
Ştiu că e greşit şi că nu ar trebui să mă simt aşa, dar o fac.
O iubesc.
Am iubit-o mereu.
Dar nu e real.
E moartă.
Toate lucrurile de care te agăţi sunt în trecut, Jer.
O să iubeşti o fantomă pentru tot restul vieţii tale?
Este la începutul vieţii sale, Anna.
Îl ţii înapoi. Ştii asta.
Sun-o pe Bonnie. Spune-i că avem colierul.
Roag-o să trimită fantomele înapoi.
Am o zi proastă.
Scuze. M-am gândit că ai nevoie de asta.
Cu plăcere.
Care e treaba, omule?
Te-am ucis.
Mi-am băgat pumnul în pieptul tău.
Ţi-am scos inima.
Nu se poate ca faza asta cu prietenia să fie reală.
Ştiu cum e în lumea de dincolo?
Suntem toţi singuri.
Îi privim pe cei lăsaţi în urmă şi ne regretăm deciziile.
Atât.
Nu pot schimba ce mi s-a întâmplat mie.
Dar poate reuşesc să schimb ce i se întâmplă lui Tyler.
Nu am nevoie de răzbunare, Damon.
Am nevoie de reabilitare.
Bine. Jeremy are colierul. O să ne vedem cu el la casa vrăjitoarei.
- Bine. - Ce se întâmplă acolo?
Aia e maşina doamnei Lockwood.
- Bonnie, o să mă dau jos din maşină. - Ce?
- Şi tu o să pleci imediat. - Nu te las singură.
Bonnie, ai drama iubit-fantomă, Elena are drama ei.
Iar acum mama iubitului meu este momeala fantomei.
Aşa că du-te să-i trimiţi pe toţi înapoi în lumea de dincolo, bine?
Vraja asta doar îţi va distruge sprijinul, nu?
Tu tot vei fi aici. Voi putea să te văd în continuare.
Adică, nu trebuie să ne luăm rămas-bun.
Nu, dar ar trebui s-o facem.
Elena are dreptate. Te ţin înapoi.
Anna....
Îmi pare rău că am luat colierul.
M-am gândit că dacă au ieşit toţi vampirii din criptă...
Ai putea s-o găseşti pe mama ta.
Nu ştiu unde este, Jeremy.
Nu ştiu dacă a mers mai departe şi a găsit pacea
sau dacă această pace chiar există.
Există, Anna. Trebuie să fie.
Cred asta, bine?
Doar că.... Nu mai vreau să fiu singură.
Uită-te la mine.
Nu vei fi singură. Nu te voi lăsa singură.
Nu te mai lupta cu mine, Stefan.
- Ştiu că eşti acolo. - Nu mai sunt, Lexi.
Ştii că spui asta de fiecare dată?
Până când te fac să simţi din nou.
Ţi-ai irosit toată viaţa având grijă de mine.
Acum eşti moartă şi tot nu ai nimic mai bun de făcut.
Nu mai avem timp.
- Trebuie să-mi dai mai mult. - Nu pot.
Nu. Nu până ajung la el.
Nu pot, Lexi. Au colierul, o să închidă uşa.
Colierul.
Bine.
Acel colier.
Cel puţin spune-mi că îţi aminteşti cum te simţeai în legătură cu el.
L-ai găsit în perioada ta cea mai întunecată.
Ai spus, când ai reuşit să treci peste ea, că acel colier reprezintă speranţa.
Atunci e ironic că va fi distrus.
- Nu se poate. - Ce mai e acum?
Nu pot să trec. E ca şi cum nu sunt invitat. Stai.
Nu mă opresc doar pentru că tu eşti blocat.
- O să-ţi spun că găsesc. - Dar--
Se pare că va trebui să ai încredere în mine.
Bonnie?
Deci? Ce ai găsit?
Este --
Nu, nu, nu.
Nu, nu. Unde ai dispărut? Mason? Mason?
Este încă acolo, Elena.
Trebuie doar să ajungi la el.
E în regulă, Lexi, ştiu ce am de făcut.
Poţi să fii liberă.
Mamă?
Eşti mai puternică decât toate astea.
Sunt atât de mândră de tine.
- Eşti aici. - Era şi timpul.
- Nu aveai pe cine să suni? - Nu, de fapt, nu am.
Am nevoie de cineva care nu e vampir ca să intre în peşteră.
În afară de Elena, eşti singurul în care am încredere.
Ai un mod oribil de a o arăta.
Dacă Mason poate trece peste faptul că l-am ucis,
nu poţi s-o faci şi tu, Ric?
Nu ar trebui să trec peste nimic. Eram prietenul tău, Damon.
- Nu ar fi trebuit s-o faci. - Uneori
fac lucruri pe care nu trebuie să le fac.
O să foloseşti aceeaşi scuză tâmpită pe care i-ai spus-o lui Mason Lockwood?
Da. Nu am vorbit serios cu el.
Ce ai de gând să faci, Elena?
O să stai acolo pur şi simplu
aşteptând să mă golesc complet?
Nu, o să mă duc acasă, o să am grijă de fratele meu,
o să-i fiu o prietenă lui Bonnie şi tot ce trebuie să mai fac.
Asta e bine.
Mă întrebam când aveai de gând să renunţi.
Lexi ţi-a arătat suficient din viitorul tău tragic?
Nu am renunţat, Stefan. Încă am speranţă.
Dar nu pot să fac nimic până nu-ţi recuperezi speranţa.
Hei.
Poţi învinge asta. Luptă.
Simte ceva. Orice, Stefan.
Pentru că dacă nu o faci, o să mă pierzi pentru totdeauna.
Nu voi iubi o fantomă tot restul vieţii mele.
- Bonnie. - Pleacă, Jeremy.
Îţi datorez o explicaţie.
Matt a renunţat la sora lui înainte că tu să renunţi la Anna.
Sora lui, Jeremy.
Ştii ce îmi datorezi?
Respect cât să nu mă obligi să te ascult cum îţi explici fapta.
Îmi pare rău, Bonnie.
Trebuie să pleci.
- Dar-- - Pleacă, Jeremy.
Mason s-a jucat cu mine sau e ceva acolo?
Ric?
- Am găsit ceva. - Ce este?
Habar n-am.
JURNALELE VAMPIRILOR e este?