Din episoadele anterioare:
Sora mea e o fantomă şi nu am apucat să-mi iau rămas-bun.
- Matt, te rog. - Matt.
Vicki?
Îl caută pe Mikael. Vampirul care vânează vampiri.
Nu vreţi să-l treziţi. Vă va ucide pe toţi.
Sângele Elenei. Bea-l.
Bravo. Ăsta e un semn bun.
A acţionat întrerupătorul. Stefan nu mai e, nu se mai întoarce.
Poţi lupta. Trebuie s-o vrei suficient de mult.
- Pentru că te iubesc? - Exact, pentru că mă iubeşti.
Mai puternică decât dorinţa de sânge este doar iubirea ta pentru fata asta.
- Opreşte-o. - Nu!
Opreşte-o!
- Ce ai făcut? - L-am reparat.
Bună dimineaţa.
Presiunea pumnului tău scoate ţăruşii.
Destul de uşor.
Ce ciudat.
- Poate e blocat sau ceva. - Nu eşti suficient de puternică.
Ar fi bine să ridici nişte greutăţi. Să pui nişte carne pe oase.
Mulţumesc că eşti sincer.
- Ştii ce e asta? - O grenadă cu verbină. Am folosit una.
Atunci ştii că elementul surprizei este singurul tău avantaj.
- Surpriză. - Dumnezeule!
- Asta nu e o glumă pentru mine, Ric. - Crezi că glumesc?
Vampirii iau orice vreau.
Rănesc pe oricine vor. Şi o facă fără remuşcări.
- Este natura lor. - Nu trebuie să foloseşti pronume.
- Poţi spune Stefan. - Uite, înţeleg de ce te afli aici.
Stefan te-a rănit. Nu vrei ca asta să se întâmple din nou.
Dar eşti de părere că sunt nebună să cred că pot să mă apăr singură
de un vampir care şi-a negat umanitatea.
Cred că ai găsit un mod să te dai jos din pat de dimineaţă.
Şi asta te face să fii cea mai puternică persoană pe care o ştiu.
Cred că poţi să faci aproape orice.
JURNALELE VAMPIRILOR
Iată-ne. Ultimul an.
Crede cineva că ar trebui să ne simţim mai puternice?
Bine, noaptea farselor a fost praf.
Dar acceptăm asta şi mergem mai departe.
Ai dreptate. De ce ar trebui să las faptul că iubitul meu vede fantomele
iubitelor sale moarte să-mi strice această experienţă?
Da. Şi de ce ar trebui să las faptul că iubitul meu a fost transformat în hibrid
să-mi strice o zi de altfel minunată?
Azi e aniversarea noastră.
De fapt, eu şi cu Stefan ne-am întâlnit anul trecut în prima zi de şcoală.
Da, tu câştigi.
Eşti sigură că vrei să fii aici?
Trebuie. Trebuie să las totul în trecut.
Un an nou, o viaţă nouă.
Da.
Alexandra. Mâna stângă, te rog.
Hei, cele două brunete de pe scară îmi datorează un covor persan.
Adică ne datorează un covor persan. Este şi casa mea, frate.
Vrei să dai şi tu?
Asta avea Klaus în minte când te-a constrâns s-o protejezi pe Elena?
Aceste doamne mă ajută să fiu tot ce pot să fiu.
- Unde e Stefan? - Tu cine naiba mai eşti?
M-a lăsat aici. Fratele meu chiar m-a lăsat aici.
Îmi pare rău, tonul tău sugerează că ar trebui să-mi pese.
Eşti sora lui Klaus?
Rebekah. Încântată.
- Care e camera mea? - Nu rămâi aici.
Sunteţi nepoliticoşi.
O găsesc singură.
Presupun că rămâne aici.
Ce, nu mai e cool să vorbeşti cu cei din a XI-a?
Bună. O primă zi fericită.
- Eşti supărată. - Nu sunt. M-am resemnat cu faptul că
îmi împart spaţiul cu Anna şi Vicki în relaţia noastră.
- Nu am mai vorbit cu Vicki de ceva timp. - Nu asta e ideea, Jeremy.
Ştiu. Ştiu, bine? Dar am fost nevoit s-o văd pe Anna din nou, Bonnie.
- Avea informaţii importante pentru Damon. - Înţeleg, dar pune-te în locul meu.
Le-ai iubit pe amândouă. Şi nu v-aţi despărţit, ele au murit.
Şi continui să le laşi în viaţa ta.
Crezi că eu vreau asta?
Cred că ai puterea să decizi dacă să le vezi.
Nu uita asta, bine?
Mereu te-ai priceput mai bine decât mine să faci parte din asta.
- Scuze. - Nu poţi să continui să apari aşa.
Sunt o fantomă. Asta am.
Şi nu aş fi putut să apar dacă nu te gândeai la mine.
Mă gândeam doar la prima noastră zi de anul trecut.
Îmi făceam griji că o s-o văd pe Elena şi tu mi-ai spus--
Îndură, fii bărbat şi arată-i ce pierde.
Da, şi în schimb a cunoscut un vampir.
Eşti bine, Matty? Pari nefericit.
Da, doar chestii de viaţă.
Ştii, tu nu mai eşti şi mama e plecată,
sunt multe pentru un om singur.
Dar mă bucur că pot să-ţi vorbesc. Îmi e dor de tine.
Şi mie îmi e dor de tine.
Ce ar fi dacă ţi-aş spune că poţi să mă ajuţi să mă întorc?
Cum adică, să te întorci?
Donovan. Ce faci? Hai, omule, să mergem.
Vorbeşti singur?
De ce eşti într-o dispoziţie aşa bună?
Suntem clasa a XII-a. Viaţa e frumoasă.
Haide, Mikael. Micul dejun.
Delicios. Mikael, trezeşte-te.
- Ce? - Te sun de două zile.
De exact atâta timp te ignor.
Jeremy mi-a spus că l-ai găsit pe Mikael.
Să zicem. E puţin indispus.
Nu mănâncă. Şi am încercat totul.
Gropari, şoareci, şobolani, lilieci. Doar că nu e interesat.
Încearcă mai tare. Avem nevoie de el ca să-l ucidem pe Klaus,
ca Stefan să nu mai fie spintecător înainte să-mi distrugă casa.
Bine. Mai încerc o dată.
Bună. Mă verifici? Pentru că sunt bine.
Ar fi bine să nu vii pe aici o perioadă.
Avem o nouă chiriaşă. Barbie-Klaus.
Rebekah? Locuieşte la tine acum? De ce?
A rămas aici. Klaus a abandonat-o după ce am spus numele lui Mikael.
Şi Stefan? Ce face?
Îl ştii pe Stefan. Scrie în jurnal. Citeşte. Îşi face părul.
Haide, Damon, mă descurc. Ce?
Aia era soneria? Sună. Nu vrei să întârzii.
SPIRIT SQUAD FOC DE TABĂRĂ ÎNAPOI LA ŞCOALĂ
Am uitat de focul de tabără.
Trebuie să vii. E primul nostru eveniment cu echipa.
- Setează nivelul pentru întregul an-- - Relaxează-te, Caroline. O să vin.
Mulţumesc. E doar că--
O primă zi fericită.
- Ăla e sânge? - Dumnezeule!
- Ce se întâmplă? - Prima lecţie pentru vampiri
Nu purta micul dejun la şcoală.
- Calmează-te, a fost o pungă cu sânge. - De unde?
- Rebekah mi-a făcut rost. - Rebekah?
Şi de ce vorbeşti cu ea?
Klaus i-a spus să mă supravegheze.
- Să-şi apere noul bun. - Ce anume?
De ce te amuză asta?
Sunt primul lui hibrid de succes, Caroline.
Nu ţi se pare că e minunat?
- Nu-mi vine că ai spus asta. - Deci eu o să plec.
Baftă.
Bună, Elena.
- Ce faci aici? - M-am întors la şcoală.
- Hai, Timberwolves. - Ce? De ce?
Klaus vrea să fiu cu ochii pe tine. Fac ceea ce mi s-a spus.
- O să întârzii la oră. - Cursul e pe aici.
Dă-mi drumul, Stefan.
Elena, crezi că vreau să fiu în clasa a XII-a pentru a suta oară?
Nu. Dar dacă nu am de ales, nici tu nu ai.
- Ţi-am spus să-mi dai drumul. - Dă-i drumul.
Stefan, opreşte-te.
Nu o să-mi stai în cale, nu-i aşa, Ric?
Ne vedem la ora de istorie.
- Ce naiba caută aici? - Klaus l-a constrâns să mă urmărească.
Sunt unul dintre bunurile lui Klaus, sângele meu îl ajută să creeze hibrizi.
- Acum e gardă de corp? - Nu ştiu, dar nu este Stefan.
Nu e bine că se află aici. Trebuie să facem ceva.
Stai pe locul meu.
Bună.
Bine aţi revenit.
Hai să ne folosim din nou creierul, începând cu fondatorii acestei ţări.
- Indigenii. - Şi vikingii?
Nu sunt probe că exploratorii vikingi au rămas de fapt în Statele Unite.
- Tu cine eşti? - Mă numesc Rebekah.
Sunt nouă. Şi istoria e materia mea preferată.
Nu ai de ce să vii în colţul drogaţilor.
- M-am gândit că te vei simţi bine aici. - Touché.
Ce ar vrut să spui că pot să te ajut să te întorci?
Acum pot să mă întorc doar când te gândeşti la mine.
- Aş putea să scap de asta. - Cum?
Pare o nebunie, dar am ajutor din lumea de dincolo.
- Lumea de dincolo? - Ce faci aici, omule?
- Aş putea să te întreb acelaşi lucru. - Îl caut pe partenerul de laborator.
Bine, ne mai vedem pe aici.
- Nu te mai vede? - Vorbea cu Vicki.
- Acolo, la vedere. - Cum?
Când a murit şi s-a întors, probabil că a început s-o vadă.
A spus că se poate întoarce. Că are ajutor din lumea de dincolo.
Ajutor? Ce fel de ajutor?
- Cine te ajută? - Vrăjitoarea spune că e un ritual.
Poate face magie în lumea mea ca să mă împingă spre lumea ta.
E posibil? S-ar putea întoarce?
- Dacă are un sprijin mai puternic. - Ca o ancoră?
Exact. Acum eu sunt legată de tine.
Singurul punct de acces spre lumea ta este prin tine.
Dar dacă ar obţine un sprijin mai puternic...
Aş putea să vin şi să plec cum vreau, când vreau, unde vreau.
- Nu ar trebui să mă bazez pe tine. - Ai fi tot o fantomă, Vick.
Într-un oraş plin de vampiri, vârcolaci şi vrăjitoare. M-aş potrivi la fix.
Serios? Ai de gând să faci glume?
Matt, relaxează-te. Nimeni nu mă va putea vedea.
Nu e în regulă, Jeremy. Este înconjurată doar de întuneric.
Vorbim de Vicki. Nu e o persoană rea.
Nu poţi deranja echilibrul naturii fără un preţ.
Dacă foloseşte energia unei vrăjitoare din lumea de dincolo,
nu ştii ce preţ a fost de acord să plătească.
Pot să fac parte din viaţa asta din nou.
În loc să fiu în lumea de dincolo, complet singură.
Nici tu nu va trebui să mai fii singur.
Ce trebui să fac?
TIMBERWOLVES
A văzut-o cineva pe Dana?
Se pare că aveţi un loc liber în echipă.
Ce faci?
Hei. Hei.
Nu se poate să vii aici şi să intervii în vieţile noastre.
Sunt interesată doar de a ta.
Curajul tău. Popularitatea ta.
Poate chiar şi iubitul tău.
Nu suntem la balet, doamnelor. Mişcaţi-vă, mişcaţi-vă.
- Cred că am terminat aici. - Treci la locul tău.
Am o idee mai bună.
Taci ca să ne ducem să ne îmbătăm la focul de tabără.
La duşuri, domnilor.
- Încearcă să fii mai subtil, Tyler. - Asta de la regina subtilităţii?
Relaxează-te. Am control total.
- Atunci de ce te porţi aşa? - Încetează, Caroline.
Sunt bine. Niciodată nu am fost mai bine.
- Klaus mi-a dat darul ăsta. - Stai. Ce?
- Uită-te la fata nouă. - Haide, Rebekah, poţi.
- Doamne. - La naiba. Fata ştie să se mişte.
Uită-te la tine, eşti în formă. Te duci la focul de tabără din seara asta?
- Pare distractiv, nu? - Serios, Stefan, lasă-mă în pace.
Crezi că sunt enervant acum, aşteaptă până la bal.
Cu cine vii? Nu vreau să fie ciudat.
Scuze.
- Fii atent, idiotule! - Cine eşti?
Tipul care trebuie să apere o pungă umană de sânge.
Adică, fără supărare
Ce?
Nu. Ia-l de aici.
- Ai nevoie de sânge. - Ia-l de aici!
- Fericit? - Mulţumesc.
Îmi amintesc de tine. Chicago, anii 1920. Îl căutai pe Klaus.
Nu eşti atât de înspăimântător pentru un vampir dur vânător de vampiri.
- O să faci exerciţii cu un vampir? - Înţelegi ce se întâmplă?
Stefan m-a numit o pungă umană de sânge. E o persoană complet diferită.
- Ce faci? - Te ajut.
- Damon. Opreşte-te! - Haide, Buffy.
De parcă un Salvatore insuportabil nu e suficient de rău.
M-ai chemat, sunt aici.
- Care e planul tău, prinţesă-războinică? - Vreau să-l închid pe Stefan.
Cel puţin până vine acest Mikael, îl ucide pe Klaus şi constrângerea încetează.
Constrângere sau nu, Stefan e drogat cu sânge uman, bine? Mult sânge.
- L-am scăpat şi înainte. - Asta nu e o chestie de reabilitare.
Umanitatea lui a dispărut. Gata. Nu e nimeni acasă.
Atunci fă-o pentru mine, Damon.
De fiecare dată când mă uit la el, simt că o să cedez.
Şi nu îi voi da satisfacţia asta.
Ce faci?
Simţi asta?
Este sternul.
Este o masă de oase solidă.
Aici, chiar sub cutia toracică.
Lângă coloana vertebrală.
Ăsta e drumul spre inima unui vampir.
O să fac orice vrei tu, Elena.
Nimeni nu te va răni. Mai ales nu fratele meu.
Îl voi atrage pe Stefan departe de foc. Când e distras--
Eu îl împuşc.
- Nu poate Bonnie să-i facă o vrajă? - Încerc să n-o implic pe Bonnie în asta.
Nu am încredere că Stefan n-o va răni. Caroline, ştii ce ai de făcut?
Da, o să mă asigur că vechea celulă Forbes este pregătită.
Uiţi un jucător important. Rebekah.
Oriunde se duce Stefan, o coadă blondă are tendinţa să-l urmeze.
Este treaba ta să o ţii departe.
Cum? E una din primii vampiri. Din câte ştiu, nu mai avem pumnale.
- Atunci foloseşte-ţi farmecul. - Ar avea mai mult noroc cu un pumnal.
- Îţi va trece vreodată supărarea, Ric? - Mă îndoiesc.
Scuze că am întârziat. Ce se petrece?
Avem nevoie de proviziile de verbină ale mamei tale.
- Cât să-l ţină pe Stefan jos o perioadă. - Nu poţi să-i faci asta lui Stefan.
De ce? Crede-mă, Tyler, este cel mai bine pentru el.
- Da. - Dar nu e pentru Klaus.
Dar Klaus e tipul rău, Tyler.
De ce te porţi ca un servitor hibrid ciudat?
- Ce? - Klaus m-a făcut cine sunt, Caroline.
- Îi datorez totul. - Fir-ar.
Bine, putem înceta cu vorbele inutile, vă rog?
Ce se întâmplă?
O să plec.
Ce faci?
- Este procreat. - Ce?
Procreat. Se simte loial faţă de Klaus pentru că sângele lui Klaus l-a creat.
Cum adică loial?
Va căuta acceptare de la stăpânul lui. E rar. Poate nu aşa mult la hibrizi.
- Deci cum îl repar? - Găseşte-ţi un iubit nou.
Eşti bine?
- Credeam că Tyler va fi aici. - Îţi place de Tyler? Capricioasă.
Când o să mă bagi în seamă, o să vedem.
Până atunci, o fată are nevoi.
Scuză-mă.
Elena, bună. Ce faci?
Mă distrez, Stefan. Ai o problemă cu asta?
Bine. Ia-o încet. Ştim că eşti în categoria uşoară.
Serios? Crezi că o să las un dependent de sânge să-mi spună cum să beau?
Concentrează-te la mine, Matty.
- Asta e prea ciudat. - Concentrează-te. Asta e bine.
Acum spune că mă accepţi.
Te accept.
Tocmai ai--?
Am simţit asta.
Şi asta am simţit.
A funcţionat. Sunt aici, Matty.
Ai vorbit cu Anna despre asta?
Este în lumea de dincolo. Credeam că ar putea şti ceva.
Despre ce? Sunt singure acolo.
Cumva Vicki a comunicat cu o vrăjitoare foarte puternică.
Dacă e o altă vrăjitoare, nu crezi că ar fi trebuit să vii la mine mai întâi?
Spune-i să nu fie supărată. Am încercat să ajut.
Nu acum, Anna.
- Este aici? - Încearcă doar să ajute.
- Nu pot să mă confrunt cu asta acum. - Bonnie--
Încearcă să o învie pe sora lui moartă. Mă duc să mă ocup de asta.
Pot simţi asta.
Pot simţi totul.
Vrăjitoarea nu a menţionat asta?
E logic. Înţelegerea noastră a fost că o să mă ajute să fac ce trebuie.
Ce înţelegere, Vick?
Dacă vreau să rămân aici, trebuie s-o ajut să restabilească echilibrul.
Hibrizii lui Klaus nu trebuie să supravieţuiască.
- Nu-l poţi ucide pe Tyler, Vicki-- - Nu pe Tyler, Matt.
Elena este cheia pentru creare hibrizilor.
Ce? Vicki, nu--
Îmi pare rău, Matty.
Dar vreau să rămân.
Bea! Bea! Bea!
- Ce? Nu ai prieteni de vârsta ta? - Tu vorbeşti.
Asta ar trebui să fie amuzant? Am făcut 10 d-astea.
Priveşti totul greşit.
Uite, e puţin dură la exterior, dar la interior...
- Este bună. - Da.
Ce e cu privirea asta?
Ce privire?
- Fratele meu flirtează. Şi eşti geloasă. - Nu sunt geloasă.
E în regulă, fii geloasă. Sunt sigur că Damon va fi încântat.
Nu sunt geloasă, Stefan.
Bine. E greşeala mea.
Nu contează. Am plecat.
Matt. Matt, mai încet. Ce s-a întâmplat?
- Am dat greş, Bonnie. - Ce? Cum? Unde e?
Ajută-mă cu butoiul ăsta, omule.
Nu cred că nu ai mai gustat aşa ceva până acum.
Am fost într-un coşciug în ultimii 90 de ani.
Asta nu este o scuză.
De ce eşti aşa drăguţ cu mine? Mă urăşti. Ar trebui să fii rău.
Aş putea fi rău dacă asta îţi place.
Îmi distragi atenţia. De ce?
Încerc doar să fiu un coleg bun.
Nu e niciodată o luptă dreaptă între noi, Damon.
Nu uita asta.
Ce naiba? Cum am ajuns acasă?
Eu te-am adus. Erai un nemernic.
- Care e problema ta azi? - Ai fost procreat.
Ştii ce înseamnă asta? Îl pui pe Klaus pe primul loc. E stăpânul tău.
Nu sunt jucăria nimănui, Caroline. Nu mă controlează.
Ceva te controlează. Nu ştiu de ce te porţi cum erai odată.
- Cum eram? - Da.
Cel de dinainte de vârcolac, nesuferitul cu care nu aş fi prietenă niciodată.
Stai, stai, stai.
Îmi pare rău. Nu vreau să fiu tipul ăla. Îl uram.
Eşti vampir acum, Tyler.
Totul la tine este sporit. Aşa că trebuie să fii atent.
Voi fi.
Promit. Nu mă urî.
Tu eşti tot ce-mi place la mine.
Ştiam toate constelaţiile. Cum de le-am uitat?
Eşti beată. Trebuie să mergi acasă.
Bine. Stai doar să-mi găsesc maşina.
Glumeşti, nu?
E poliţia distracţiei.
Credeam că spintecătorul Stefan trebuia să fie centrul petrecerii.
Bine, te duc acasă. Haide.
Ce vârstă ai, 5? Dă-te jos.
De ce? Ţi-e teamă că o să--?
A fost aproape. Klaus nu ar fi mulţumit de tine.
Eşti ilară.
Uite, Stefan. Fără mâini.
Ştiam că o să mă prinzi.
Eşti bine?
Da, sunt bine.
- Nu pari trează. - Ce contează e că planul a funcţionat.
Hai să-l luăm de aici.
Îmi pare atât de rău. Nu credeam că o să facă aşa ceva.
Am avut încredere în ea.
Trebuie să-mi spui ce ai făcut ca s-o aduci pe Vicki înapoi...
...ca să ştiu exact cum s-o trimit înapoi.
Văd că toate geniile au venit la focul de tabără în seara asta.
Elena! Elena!
- Deschide-mi! - Nu pot, nu se deschide.
Ce naiba?
Îmi pare rău, Elena.
Am găsit o vrajă care poate bloca magia care o ajută pe Vicki.
- Ce trebuie să fac? - Dă-mi mâna.
Stefan.
Elena.
Nu!
- Ce face? - Îmi repară greşeala.
- Fă-o să se oprească. - Bonnie, grăbeşte-te.
Vraja funcţionează, Matt. E încă aici din cauza ta.
Matt, te rog.
- Nu pot să te las să faci rău, Vicki. - Nu o fac. Mă opresc. Nu mă face să plec.
Trebuie. Asta e greşit. Nu ar trebui să fii aici.
Îmi pare rău. Doar că nu mai voiam să fiu singură.
Nici eu nu mai voiam.
Dar trebuie să-ţi dau drumul.
Adio, Vick.
A dispărut.
- Grăbeşte-te înainte să explodeze. - Stai, stai, stai.
- Dă-mi, pot s-o fac. - Nu, lasă-mă...
- Damon, haide-- - Elena.
Aproape ai fost prăjită. Măcar pot să-ţi ofer primul ajutor.
Gata.
Te-ai ocupat de partea ta de plan foarte bine în seara asta.
- Da? - Da, ai făcut-o pe Rebekah
să saliveze peste tine şi peste bezele.
Da, înainte să mă străpungă.
Credeam că eşti prea beată să observi.
- Mai mult m-am prefăcut. - Şi eu la fel.
Eşti gata să mergem, Elena?
Ai făcut treabă bună, Ric. Îmi pare rău de maşină, omul. Păcat.
- Mereu pleci de lângă mine. - Trebuie să meriţi să stau peste noapte.
Voi considera asta o provocare.
- Pa. - Pa.
- Ce cauţi aici? - Am ceva pentru tine.
- Ce? - Un mic cadou.
- Ar trebui să pleci. - Eşti sigur?
Cred că fratele meu ar vrea ca hibridul lui
să se bucure de tot ce-i oferă viaţa.
Îmi cer scuze pentru răbufnirea mea.
Ar fi avut mai mult sens dacă ai fi ştiut că îmi refuz
sânge uman de când îmi amintesc.
De ce m-ai trezit?
M-am gândit că poate şti cum să-l ucizi pe Klaus.
Dar ceva îmi spune că am primit informaţii foarte greşite.
Eşti drăguţă să mă ajuţi cu astea?
Te asigur că nu am cum să-l ucid pe Klaus de sub ele.
- Asta înseamnă că ştii cum s-o faci? - Pot să-l ucid pe Klaus.
Şi o voi face.
- Mulţumesc. - Puţin sânge te-ar ajuta.
- Nu mă hrănesc cu lucruri vii. - Atunci ce mănânci?
E în regulă dacă vrei să fii prieten cu Damon din nou.
Nu vreau.
Cred că îi cam este dor de tine.
Mi-ai surprins în seara asta.
- Nu mă aşteptam. - Asta a fost ideea.
Da.
Poţi să mă urăşti cât vrei, dar Elena are nevoie de mine.
O voi apăra mereu.
Cred că amândurora vă e mai bine cu mine prin preajmă.
Elena, aşteaptă.
Ai fi putut să mă laşi să mor în incendiul ăla în seara asta.
- De ce nu ai făcut-o? - Pentru că încă am speranţă.
După tot ce am făcut...
...crezi că-mi voi găsi umanitatea din nou?
Da, cred.
Ştiu cine eşti cu adevărat. Mai bine decât oricine, Stefan.
Şi nu renunţ.
Elena, ai idee cât de patetică te face asta?
Nu, Stefan. Mă face puternică.
Bonnie, haide, nu-mi mai ignora apelurile.
Nu crezi că ar trebui cel puţin să vorbim despre asta?
Nu ar trebui să fiu aici.
Nu mai spune.
Nu, adică, nu ar trebui să mă aflu aici, Jeremy.
- De ce te gândeşti la mine? - Nu credeam că o fac.
Uite, nu ştiu. Bine? Nu ştiu ce fac, Anna.
Problema e că nu cred că nu pot să nu mă gândesc la tine.
Nici eu nu pot să mă opresc să nu mă gândesc la tine.
Ce vom face?
- Simţi asta? - Ce se întâmplă?
Pot să te simt. Cum pot să te simt?
Continuă aşa, Stefan.
Asta va fi distractiv.
JURNALELE VAMPIRILOR .