Viděli jste...
Užívá si Elena, jak ji oba uctíváte?
Znám tě. Šílený, impulzivní upír, zamilovaný do bratrovy dívky.
-Chtěl bych, aby sis ho nechala. -Panebože, je nádherný.
-Nemůžu to s tebou vzdát, Stefane. -Je konec.
Už tě nechci vidět. Nechci s tebou být.
-Tati? -Snažím se tě přimět,
-aby sis upírství spojila s bolestí. -Ahoj, Bille.
-Hybrid, který chce další hybridy? -Tak co dělám špatně?
-Spojíme se s čarodějkou té kletby. -To bude původní čarodějka.
-Přiveď mi Rebeku. Má, co potřebuju. -Vstávej, sestřičko.
-Je nádherný. -Dala mi ho jedna čarodějka.
-Co od tebe Glorie potřebuje? -Kde je můj náhrdelník?
Řekni mi, že to není to, co potřebuje!
UPÍŘÍ DENÍKY III. 4. díl: Znepokojivé chování
CHICAGO
-K těm šatům musí být ještě něco. -Není.
V tom případě se ženy 21. století oblékají jako prostitutky.
Už v kalhotách se na mě škaredě dívali.
Nosila jsi je proto, aby dnešní ženy nemusely nosit nic.
A co to je za hudbu? Zní to jako nehoda tramvaje.
To je taneční hudba.
-Lidé na tohle tancují? -Už jsi skončila?
A proč jsi tak protivný?
Potřebuju jednu věc pro čarodějku, abych zjistil, proč hybridi umírají.
Jedinou věc. Tvůj náhrdelník. A ty jsi ho ztratila.
Neztratila jsem ho. Je jen 90 let pohřešovaný.
Tak co myslíš?
Líbí se mi to.
-Co? Řekl jsem, že se mi to líbí. -Poznám, když lžeš, Stefane.
-Pěkně, dobrá práce. -To ty jsi z ní vytáhl tu dýku.
Já to slyšela!
Tak jo, jdu se trochu provětrat.
Já jen nechápu, proč chceš na tu hostinu přinést zrovna chilli.
Každý přinese chilli.
-Ahoj, Ricu. -Jak je?
V kolik chceš jít na tu párty k Lockwoodovým?
Já tyhle párty zakladatelů moc nemusím.
Přijď, bude tam dalších devět lidí, kteří přinesou chilli.
Je to starý rodinný recept, jasné?
Já vím. Tvou starou rodinu jsem znal. Jejich chilli stálo za prd.
-Proč tu vlastně jsi? -Ona ví.
Myslí si, že se zhroutím. Nezhroutím.
Jen budu pokračovat v přípravě chilli a budu předstírat, že jsem celé léto
nehledala někoho, kdo o to vůbec nestál.
-Je ve fázi popírání. -Nejsem.
Ne?
Ten řetízek pořád nosíš.
Není to snad připomínka tvého nezničitelného pouta se Stefanem?
-Co tu sakra děláš? -Vypadáte jako kámoši.
Klaus je tvůj nejlepší kámoš?
Když zjistí, že jsi v Chicagu, jsi mrtvá.
Moc ráda vidím, že ti na mně záleží.
Oprav mě, pokud se mýlím, ale Rebečin řetízek, který Klaus hledá,
je ten stejný, který jsi dal Eleně?
-Měj se, Katherine. -Počkej.
Máš něco za lubem. Ven s tím.
Neví, kde ten řetízek je. Stačí, aby na to nepřišli.
Všechno mám pod kontrolou.
Řekni mi prosím, že máš lepší plán. Máš.
No tak, Stefane. Ty nejsi ďábelský typ.
Ať už plánuješ cokoli, nevyjde to.
Pokud na to nemůže přijít ani nejďábelštější žena, kterou znám,
potom musím dělat něco správně.
Zapomněla jsem. Ty jsi teď zlý. Ale moc si nefandi.
Klaus je chytřejší než ty. Je chytřejší než kdokoli.
A slyšela jsem o jeho sestře.
Buď opatrný. Zničí tě.
Rád slyším, že ti na mně pořád záleží.
Ahoj, Jeremy.
Anno?
-Ty jsi mě slyšel? -Co tu děláš?
Vážně jsi mě slyšel, nebo...
-Kde jsi byla? -Potřebuju vědět, že mě slyšíš.
Řekla jsi mi, abych nevěřil Vicki, a pak jsi zmizela?
-Jeremy! Řekni mi, že mě slyšíš. -Jo, jo, slyším tě, ano?
Co to má sakra znamenat?
-O co jde? -Už pár dní se s tebou snažím spojit.
-Vykřikovala jsem tvé jméno. -Opravdu?
Co se změnilo? Snažila jsem se k tobě proniknout.
-Proč až teď? -Zdálo se mi o tobě.
Zdálo se ti o mně?
Nemůžu uvěřit, že se to opravdu děje. Jsi vážně tady.
Jsem tady.
Přinesla jsem dary.
Prosím, neříkej, že je to chilli.
-Bonnie! -Jsem zpátky!
Odjedu na léto z města a oběma se všechno pokazí?
Bonnie!
Jeremy!
Takže starostka Lockwoodová zavolala tvého exmanžela gaye,
aby mučil tvou upíří dceru.
Ano, držím ho zavřeného,
abych se ujistila, že už v těle nemá železník, abys ho mohl, však víš...
-Nemůžeme ho zabít? -Ne, Damone!
-Je to otec Caroline. -Podle mě je debil.
To, že s tebou teď vycházím, neznamená,
že jsem najednou velká fanynka tvého životního stylu.
Tohle jsi mu řekla, když jste se rozváděli?
MĚSTSKÉ VĚZENÍ POSTAVENO 1860
Než ho ovládneš, tak radši dvakrát prověř, že už v těle nemá železník.
-Zatáhla jsi do toho dalšího upíra? -Je to tak nejlepší pro všechny.
Takže, Bille, slyšel jsem, že tě baví mučit tvou upíří dceru.
Snažil jsem se jí pomoct.
Jestli někdo nepotřebuje pomoct,
je to tvoje otravná, kontrolou posedlá dcera.
-Jo, železník už v sobě nemá. -Jen mu vymaž paměť, Damone.
Bille, mám otázku.
Proč si myslíš, že dokážeš změnit přirozenou povahu upíra?
Mysl je mocný nástroj.
Dá se vycvičit a přecvičit.
Jen musíš být dost silný.
Naprosto souhlasím.
Já sám vlastně ovládání mysli zbožňuju.
Okamžitě odjedeš z města.
Budeš si pamatovat jen to, že jsi vezl dceru z nákupů do školy.
-Odešel jsi od nás. -Jo, omlouvám se.
Z nakupovací mánie mi třeští hlava.
Povídej mi o tom.
-Co to dělá? -Selhává.
Je těžké něco najít, když se nemáš čeho chytit.
Tak využij mě. Já to nosila tisíc let.
Vidíš? Ta teď nabízí řešení.
Dobře, dej mi ruku, zlatíčko.
Hledá ten náhrdelník, co?
Problém s normální stranou tátovy rodiny byl,
že to normálno zadělalo na fakticky nudné léto.
Po posledních pár dnech bych za normální rodinu vraždila.
-Odkdy se učíš vařit? -Damon trochu pomáhal.
-Damon ti teď pomáhá vařit? -Obě mě přestaňte soudit.
Jen se snaží, abych se cítila dobře...
-Polila jsem tě? -Ne, ne, můj náhrdelník.
Něco cítím.
Popálil mě.
-Znamení, abys ho nenosila. -Caroline...
Co? Jen názor. Když budeš vařit bez Stefana.
Ukaž mi ho.
Našla jsem ho.
-Tak kde je? -Takhle to nefunguje.
Vidím obrazy. Viděla jsem dívku s jejími kamarádkami...
Mrtvou holku s mrtvými kámoškami, když se mi ten řetízek nevrátí.
Pro podrobnosti se musím ponořit zpátky.
-Tak se ponoř. -Potřebuju víc času.
A prostoru.
-Narušuješ moje kouzla. -Můžeme počkat.
Jsem si jistá, že můžeš. Ale o to jsem nežádala.
Co kdybychom se vrátili později.
Stejně mám hlad. Nechám tě vybrat, koho zakousneme.
Ahoj. Fajn, mám to.
Mám rozpoznávací kouzlo,
které by mi mohlo říct, jakou magií je ten náhrdelník ovlivněný.
Bude to chvilku trvat, tak mi řekněte, kdyby někdo šel, jo?
Neměníš teď Salvatorovy, že ne?
-Cože? -Caroline...
Soustřeď se. Jako tvoje kamarádka, která si o tebe dělá starosti,
-o co jde mezi tebou a Damonem? -O nic nejde.
Jen se soustředil na hledání Stefana jako já.
Ale pořád je to Damon.
Jestli mě nemůže změnit můj vlastní otec, kterého mám ráda,
tak nikdo nezmění ani Damona, ani ty ne.
Proč se o tom vůbec bavíme?
Holky?
-Co to děláš? -Já nedělám nic.
Má svou vlastní magii.
CHILLI RODINY FELLOVÝCH
Prozradím ti jedno malé tajemství.
Akce zakladatelů jsou zástěrkou rady, aby se mohli sejít vzadu v pokoji
a pletichařit proti upírům.
Myslím, že bys měl dát Eleně pokoj.
-Co prosím? -Ať se mezi vámi dvěma děje cokoli,
-myslím, že je to špatný nápad. -To není tvoje starost, Ricu.
Je to moje starost. Mám na ni dohlížet a přesně to dělám.
Co si myslíš, že dělám já?
Myslím, že by sis měl dát pohov.
Damone? Omlouvám se. Starostka svolala zasedání rady.
Moje holka je mrtvá. Nudím se.
Nekecal jsi, když jsi říkal, že máš hlad.
-Náročný den. -Zkus být jejím příbuzným.
Jsi zlý. A proč jsi zlý ty? Kdysi jsi mě miloval.
Je to 90 let, Rebeko. Dej mu chvilku.
-Proč jsi na jeho straně? -Protože, milá sestro,
je mi líto každého muže, který ti nedá to, co chceš.
Přestal bys ze mě dělat spratka? Nejsem žádný spratek!
Tisíc let zkušeností mě přesvědčily o opaku.
Ty taky nejsi zrovna zlatíčko. Strávil jsem s tebou jedno léto
a už mám chuť si vystřelit mozek.
Nádhera.
Musím jít.
-Kam jde? -Napsat na zeď jméno.
Je to dlouhý příběh.
Anno? Tak kde jsi? Nemáme moc času.
Máme všechen čas světa.
Omlouvám se za to předtím. Byl jsem rozrušený.
To nevadí. Chápu to. Proč jsi jí to neřekl?
-Celé léto byla pryč. -Jo, to já vím.
Ale teď doopravdy, proč jsi jí to neřekl?
Já nevím. Vždyť já ani nechápu, jak je tohle vůbec možné.
Je to vlastně princip tlačení a táhnutí.
Já tlačím z druhé strany, abych se tě pokusila kontaktovat
a někdy, třeba jako teď, když ty táhneš...
-Druhá strana? Tak se tomu říká? -Já tomu tak říkám.
Jsem tady úplně sama.
Jako bych byla součástí tvého světa, jenže mě nikdo nevidí.
Jsem prostě na druhé straně.
Počkej, a co Vicki?
Kdykoli řekneš, že ji vidíš, něco cítím.
Temnotu. A když se ti snažím říct, ať ji nepouštíš. Něco se stane.
Jako by se mě snažila odstrčit.
Jako když se rozbila ta okna.
Buď opatrný. Snaž se ji k sobě nepouštět.
Protože nemůže projít, když jí neotevřeš.
Ani nevíš, jak úžasné je s tebou konečně mluvit.
Jsem tady úplně sama. Nikoho tu nemám.
Omlouvám se.
Vím, že nemůžeš nic cítit.
Udělej to ještě jednou.
Tady jsi.
-Myslel jsem, že odpočíváš. -Teď máme tajemství oba dva.
Co jsi viděla?
Zajímavé je spíš to, co jsem slyšela.
Ty dívky s náhrdelníkem mluvily o tobě.
A přesto jsi o tom Klausovi neřekla.
Proč?
Protože bych tomu hybridnímu půlčíkovi s ničím nepomohla.
Ten náhrdelník je talisman od samotné původní čarodějky.
-Chci ho. -To je mi líto. Nemůžu ti pomoct.
Nedělej drahoty.
Moc nerada bych Klausovi řekla, jak prolhaný jeho poskok je.
Asi na to budeme muset jít po zlém, co?
Co je to? Proč se nemůžu hýbat?
Klid. Je to jen paralyzující kouzlo. Nic hrozného.
Jen z té tvojí hlavinky musím dostat tu informaci.
Víš, dnešní čarodějky jsou celé hotové z nových věcí,
ale já jsem spíš na staré dobré vúdú.
Tohle zastaví to otravné hojení.
Já ti nic neřeknu.
To ani nemusíš.
Cítíš to? To je tvoje esence.
Tvůj duch. Díky němu navážu spojení.
Bylinky taky pomůžou. Šalvěj divotvorná a muškátová a vilín.
A můj nejoblíbenější...
železník.
Od jara se nic nestalo. Byl klid.
Chce teď někdo něco dodat? Damone?
Ne, myslím, že šerifka už vše řekla, starostko Lockwoodová.
Vypadá to, že jsme se dostali z nejhoršího.
Nemám nic, co bych dodala, takže vám děkuju, že jste přišli.
Ráda jsem vás viděla.
-Carol. -Damone.
-Mám otázku. -Bille.
Myslíte si, že všichni v radě nemají o ničem ani páru, nebo jsou hloupí?
Dobře, řekni mi, jestli v těch knihách najdeš něco,
co zahrnuje drahé kovy nebo symboly podobné náhrdelníku.
Nemůžeš se zeptat těch mrtvých čarodějek?
Už k nim nemám přístup. Odstřihly mě.
-Odkdy? -Když jsem tě vzkřísila.
Zahrávala jsem si s rovnováhou přírody a mělo to následky.
Mrzí mě to. Vím, že jsem ti to měla říct.
Řekla jsem to Eleně. Nechtěla jsem, aby ses kvůli tomu cítil divně.
Ne, ne, poslouchej, nemusíš se za nic omlouvat.
Jasné? Neudělala jsi nic špatného.
Elena říkala, že od té doby na tom nejsi nejlíp.
Ne, jsem v pohodě. Jen jsem byl poslední dobou trochu mimo.
Takže bych se měl zaměřit na ty starší knížky?
-Jak je ten náhrdelník vlastně starý? -Hodně.
Jo.
Jeremy. Ta temnota. Je tady.
Jeremy!
Jsi v pořádku?
-Co se to sakra stalo? -Nemám ponětí.
Jsem ohromená. Jsi disciplinovaný, Stefane.
Moc ti to sice nepomůže, ale...
Nech to být, zlato.
To je ono, to je ono.
Tady je ta dívka s náhrdelníkem.
Miluješ ji.
Udělal bys pro ni cokoli. A taky udělal.
Spousta temnoty, spousta viny.
Jen abys ji uchránil před Klausem. Proč by měl zájem jen o tuhle dívku?
Nedělej to. Nedělej to.
Ona je dvojnice.
Měla by být mrtvá a kvůli tomu Klaus nemůže stvořit hybridy, že?
Tohle je děsivé.
Možná přece jen potřebuješ pomoct.
Řekl ti Stefan někdy, kde ten náhrdelník vzal?
Ne a já se nikdy nezeptala. Doufejme, že Bonnie na to přijde.
-Prosím, řekni, že je čas jít. -Rozhodně. Kde je Damon?
Asi někde venku dělá zlé věci hodným lidem.
Považujte mě za ochránkyni upřímnosti.
-Co je? -To je můj táta.
-Proč by se tady vůbec ukazoval? -Já nevím.
-Ale nemůžu... -Já vím.
-Zavolám ti později. -Dobře.
Fajn, o co tady jde?
Když už jsme u toho, že se dobrým lidem dělají zlé věci...
Počkat, Houstone, máme problém.
-Kde jsi byl? -Snažil se vyřídit Billa Forbese.
-Je odolný vůči nátlaku. -Jak to?
Netuším. Ale vyhrožuje, že mě udá. .
Co jsi s ním provedl? Jak víš, že to ovládnutí nezabralo?
To není to nejdůležitější, kterou jsem řekl, Eleno.
-Co chce udělat? -Chce mít moc nad radou.
-Říká, že byla zkompromitovaná. -Taky že byla!
Chce dát železník do vodovodní sítě.
Dobrý nápad.
Aspoň se budeš trochu kontrolovat,
-když tu teď není Stefan... -Aby na mě co?
Dohlížel? Nutil mě chovat se slušně?
-Měl jsem ho zabít. -Je to táta Caroline.
Pořád bude mít o jednoho rodiče víc než my.
No tak, Damone.
Už poněkolikáté jsi mi dnes překazil zábavu, Ricu. Ustup stranou.
Tak to ani náhodou.
-Tvůj dočasný pohřeb. -Damone, ne!
Co to s tebou je?
-Přemýšlela jsem o tvém plánu. -Nepovídej.
Na to, aby ti důvěřoval, je Klaus moc paranoidní.
Ale jeho sestra je do tebe blázen, jako kdybyste se viděli včera.
Ona je snadnější cíl.
Ale nemůžeš jen tak předstírat, že ti na ní záleží, Klaus by to poznal,
takže děláš přesný opak. Sbližuješ se s Klausem,
aby se Rebekah cítila jako 5. kolo u vozu. Pak tě bude chtít ještě víc.
Takže si mám vytrhnout stránku z příručky Katherine Piercové.
Jedinou otázkou je proč, Stefane?
Chápu to, chceš Klause udržet od Mystic Falls co nejdál,
ale co dalšího si od toho všeho slibuješ?
Víš, co je vtipné?
Mluvíš se mnou tak, jako kdybych ti věřil tak, abych ti všechno řekl.
Ale no tak, Stefane. Tohle už máme za sebou.
Zachránila jsem tě před Hildou, nejvyšší vúdú kněžkou.
Dobře, ve 20. letech jsem je znal.
Před někým utíkali. Před někým, z koho měli strach.
Před lovcem.
Pár století zpátky jsem o něm slyšela.
Nechtěla bys vědět, proč se původní upír, který nemůže být zabit,
bojí lovce upírů?
Jestli máš v plánu jít proti Klausovi,
tak do toho chci jít taky.
To je dobře.
Chtít něco je dobré, Katherine.
-Stefane. -Katherine?
V tomhle jedu sám.
Pokud hledáš nějakého ďábelského komplice,
tak ti navrhuju, abys hledala jinde.
-Jaký byl fotbalový trénink? -Co tady děláš?
Schovávám se před mým tátou. Je ve městě.
Jsi v pořádku?
Mám mu nakopat prdel?
Ano. Ne.
Tu košili, kterou má na sobě, jsem koupila já. Byla drahá.
Ale i tak...
Pořád je to můj táta.
Víš?
-Bože, ty páchneš. -Co?
-Je to fakt síla. -Tohle? Tohle je sexy.
-Ne, je to fakt nechutný. -Ne.
-Počkej, někdo mi volá. -No tak.
Odpovím pouze v případě, že je to opravdu nutné.
Je to nutné.
To je skotská? Považoval jsem vás spíš za abstinenta.
Všeho s mírou. Mám mysl zbavenou okolních vlivů.
-Třeba i upířího nátlaku? -Jo, snažil jsem se ti to říct...
Jo, mocná zbraň. Chápu.
Udělalo to na mě dojem. Nemůžu říct, že už bych se s tím setkal.
Chce to určité soustředění.
Je to něco, co jsem se učil celé roky.
Tvoje technika je navíc tak trochu odfláknutá.
Beru na vědomí.
Ale zajímalo by mě, proč jsi nás neodhalil celé radě?
Vím, že si myslíš, že jsem špatný, ale svou dceru bych neodhalil.
Říct mi pravdu bylo docela riskantní, nemyslíš?
Vím, co jsem riskoval, když jsem neodjel z města, ale došlo mi,
že se nechceš nechat zničit tím, že zabiješ bývalého manžela šerifky.
To už jsi třetí člověk, který mě dnes podcenil.
Se všemi těmi změnami chování
jsem skoro zapomněl, jak krev chutná, když je čerstvá.
Zabiješ všechny, kteří tvé tajemství odhalí?
Ne, nezabiju tě, Bille.
Jen si v těchto dokonalých chvílích najdu nějaké to potěšení.
-Tati! Jsi v pořádku? -Nic mi není.
-Na. Zahojí rány. -Jsem v pořádku.
-Nebuď jako malej. -Dovol mi toho blba vyškolit.
-Zmiz odtud! -Nebo co?
Jsem silnější než ty, holčičko.
Ale já jsem nasranější.
Smůla.
-Zbožňuju, když se holky perou. -Takhle už to dál nejde, Damone.
-Ne v tomhle městě. Ne poblíž mě. -Proč ne?
Ne že bych to neudělal už dřív.
Proč je najednou pro všechny tak důležité, aby na mě dohlíželi?
Nechci, abys byl takový, za kterého tě ostatní mají.
Stvůra? Nerad tě zklamu, Eleno, ale pořád jsem ještě upír.
Kéž by ses tak nemusel chovat.
Nejsem Stefan.
Co kdyby ses přestala snažit mě v něj změnit?
Jeremy, všude je popel.
-Dojdu pro vysavač. -Ne, já se o to postarám.
Jsi v pořádku?
-Nedělej to. -A co?
Bonnie je tu. Musíš s tím přestat.
Jen jsem tě chtěla varovat. Cítila jsem něco zlého, nebezpečného.
Nemůžeš se tu ukázat pokaždé, když jsme s Bonnie spolu.
Není to jen moje chyba, Jeremy.
Ukážu se jen tehdy, když na mě myslíš.
To proto jsi jí to neřekl. Nemám pravdu?
Nechceš, aby věděla, že ti na mně pořád záleží.
Tohle teď nezvládnu. Nezvládnu. Je toho na mě už moc.
-Promiň, to jsem neměla říkat. -Měj se, Anno.
Ne, Jeremy, prosím! Neblokuj mě.
Co se děje?
Ptala ses mě, jestli se něco neděje, a já jsem ti řekl, že ne.
Jo?
Byla to lež.
Lhal jsem ti.
-Když jsi mě oživila... -Řekni mi, že mě slyšíš, Jeremy!
-Prosím tě! -Tak se něco stalo.
Jsem tu tak sama!
Vrátil ses.
Konečně.
Nik šel zkontrolovat čarodějku.
Ponuré, že?
Rodinný náklad.
-Proč jim nevytáhneš dýky z těla? -Šel by po mně a zabil by mě.
Můj bratr je pomstychtivý bastard.
Ale pořád ti na něm záleží. Proč?
Dlouho jsem ho nenáviděla. Bylo to vyčerpávající.
Když jsem vás dva poznal,
tak jste byli oba na útěku.
To bylo také vyčerpávající.
-Před kým jste utíkali? -Co tím myslíš?
Když jsem tě viděl naposledy,
tak vás hledal nějaký muž.
Oba jste byli vystrašení.
Nenapadlo mě, že by Klaus mohl mít z někoho strach.
O nikom na světě se nedá říct, že by neměl strach. Ani o Klausovi.
Co to bylo za muže?
To nemůžu. Prosím.
Kdyby Nik věděl, že se o tom bavíme, tak by...
Ne, ne, promiň...
Zapomeň, že jsem se vůbec ptal. Dobře?
Řekl mi o té dívce, kterou jsi miloval.
O té, která zemřela.
Taky mi řekl, že jsi s ním jen proto, že zachránil tvého bratra.
To je pravda.
Myslím, že to na tobě tajně obdivuje.
Pro svou rodinu by obětoval cokoli.
Ale neříkej mu, že jsem ti to řekla.
Tvoje tajemství je u mě v bezpečí.
Myslíš, že budeš někdy někoho milovat tak, jako jsi miloval ji?
Jednoho dne možná.
Vždycky poznám, když lžeš, Stefane.
-Co? Já nelžu... -Už ten polibek tě prozradil.
Gloria je pryč. V baru je prázdno. Musíme najít novou čarodějku.
Co se děje?
Něco je špatně. Ptal se na Mikaela.
-Není nám oddaný, Niku. Cítím to. -Mýlí se.
Klausi.
Vzbuď se.
Trvalo to déle než obvykle, co?
Možná by sis měl ten prsten nechat zkontrolovat, snad mu nic není.
-Zabil jsi mě. -Naštval jsi mě.
-Ty jsi mě zabil! -Byl jsem tak trochu nasranej.
Všichni se mi snažili říct, jak se mám chovat.
Možná všem došlo, že jsi prostě jen hajzl.
Neřeknu ti, že jsem ti to říkala.
-Díky. -Ale říkala jsem ti to...
S Damonem jste měli oba pravdu. Snažila jsem se ho změnit.
-Ale pokud chce být součástí mého... -Počkej.
Máme za sebou těžký týden, takže půjdu přímo k věci.
Je úplně jedno, co Damon dělá, pod kůži se ti už dostal.
-To není pravda. -Bože, přiznej si to, Eleno, dobře?
Líbí se ti. V celé té jeho kráse zlého bratra.
-Ne. -To znamená, že se ti nelíbí,
-nebo že si to nechceš přiznat? -Nemůžu, Caroline.
Jestli si to přiznám,
pokud na to jen na chvíli pomyslím,
tak co to o mně pak vypovídá?
Že jsi jen člověk, Eleno.
-Chceš, abych... -Ne, to je dobrý.
Ahoj.
Neboj, odjedu domů dřív, než mě někdo stihne zabít.
-Co tvůj... -Zahojený. Vidíš?
Díky.
Že jsi mě přišla zachránit.
Nemáš zač.
Sbohem, Caroline.
Tati.
Budu v pořádku.
Jsi upír, zlatíčko.
Myslím, že v pořádku už nikdy nebudeš.
Chápu, odkud jste, ale...
Gilbertovi patří mezi zakladatele a zaslouží si mít v radě hlas.
Starám se o ně, jejich hlasem bych měl být já.
-Takhle to ale nefunguje. -Opravdu?
Tak jak tedy? Úkolem rady je chránit místní občany.
Vaše dcera je upírka a váš syn je vlkodlak.
Kdo se teď stará o obyčejný lid?
Někteří jsou rodinnými přáteli, ale přesto mají nadpřirozené schopnosti.
Nedodržují naše pravidla ani zákony, starají se sami o sebe
a přesně to potřebujeme i my.
Uvidíme se na další schůzi.
MYSTIC GRIL
-Ahoj. -Ahoj.
Viděla jsem Jeremyho. Prý máš můj řetízek.
Jo, ještě jsem nepřišla na to, co s ním je.
Já vím, ale cítím se bez něj trochu divně.
-Mám ho od Stefana... -Dobře.
Neřekl ti náhodou Jeremy o tom,
že celé léto vídal duchy svých mrtvých přítelkyň?
-Cože? -Vicki a Annu.
-Mluvil s nimi. -To je vtip.
Kéž by. To proto, že jsem ho přivedla zpět k životu.
Čarodějky říkaly, že to bude mít své následky.
Asi měly pravdu.
Ale co s tím mám asi tak...
Omluvu přijmu jen v písemné podobě.
To už se, vy dvě hrdličky, hádáte?
Katherine.
Úžasné. Co chceš?
Jen hledám komplice.
Co takhle malý výlet? Nechce se ti odtud vypadnout?
Skvělé načasování. Bylo mi řečeno, že si mám na chvíli odpočinout.
To znamená ano? Budu řídit.
Proč ne. Stejně mě zahnali do kouta.
-Kam pojedeme? -Pryč odtud.
Víc ti prozatím neprozradím. Ale věř mi...
Bude to stát za to.
Dej mi šanci a já ti všechno vysvětlím.
To není třeba. Nejsem naštvaný. Jsem zvědavý.
Zdá se, že si Rebekah myslí, že něco skrýváš.
Kus svého starého života.
Jde o to, že má bezchybný instinkt, který až hraničí s nadpřirozenem,
a tak jsem si řekl, že to prověřím
a sám se podívám, co přede mnou skrýváš.
Vítej zpět v Mystic Falls, Stefane.
UPÍŘÍ DENÍKY