- Emlékeztetőül: - Nyilván te vagy Elena.
Hogy nézhetsz ki úgy, mint én?
Petrova hasonmás vagy. A kulcs az átok megtöréséhez.
- A Nap, és a Hold átka? - Ez az átok Klausé.
Akkor Klaus micsoda?
- Vérfarkas, vagy vámpír? - Mindkettő.
Kiskoromban anyám sokat mesélt vámpírokról lefekvéskor.
Nem hittem, hogy igaz lehet.
- Mi Klaus átka? - A boszorkányok, a természet
szolgái tesznek róla, hogy a bátyám vérfarkas énje kialudjon.
Fel akarja támasztani a benne rejlő vérfarkast.
- Klaust nem lehet megölni? - Az átkot a telihold alatt
kell megtörni, amikor Klaus átalakul. Akkor a legsebezhetőbb.
Bonnie meg tudja ölni Klaust anélkül, hogy baja esne.
- Elijah tudja, hogy mentsen meg. - Menjetek a pokolba.
Ma este telihold lesz.
Feltételezhetjük, hogy Klaus készen áll az átok megtörésére.
Elena mondta, hogy a Nap és a Hold átka kitaláció,
és hogy valójában ez csak Klaus átka.
Klaus vérfarkas vérvonalból származó vámpír.
Az átok meggátolta a vérfarkas énje kifejlődését.
De ha megtöri, igazi hibriddé válik.
Akkor miért hagyjuk, hogy megtörje?
Már ma megölhetnénk.
- Bonnie-val. - Damon.
Nem. Ekkora energiaátvitelbe belehalna.
- Szép halotti beszédet írnék. - Ezt már túltárgyaltuk, Damon.
És hogy törjük meg az átkot?
Maga a szertartás meglehetősen egyszerű.
Az összetevőiket pedig már ti is ismeritek.
A holdkő.
Egy boszorkány összekapcsolódik a Hold erejével,
és feloldja a kőben rejlő bűbájt.
Ezután, mivel Klaus egyszerre vámpír és vérfarkas,
mindkét fajból feláldoz egyet.
Mikor kerül rám a sor?
A szertartás végén.
Klaus kénytelen addig inni a hasonmás vérét,
amíg bele nem halsz.
És ekkor jössz te.
Ezt az elixírt több mint ötszáz éve szereztem Katerinának.
A rejtélyes erő, melynek birtokában van az újjáélesztés.
- Vagyis meghalok? - Egy időre.
Ez a terved?
Egy lejárati dátum nélküli boszi kölni?
Másképp is visszatérhetsz a halálból. John gyűrűjével.
Az csak embereken segít.
A hasonmás természetfeletti jelenség.
Tehát nem működne.
De az elixírre sincs garancia.
És ha nem válik be, Elena?
Akkor halott maradok.
Azt tudjuk, hogy Klausnak megvan-e mindene?
Van vérfarkasa?
Klaus több mint ezer éve vár az átok megtörésére.
Ha még nincs is vérfarkasa, estére biztosan lesz.
Tyler, szívem, itt az édesanyád.
Nem tudom, merre jársz, de szükségem van rád.
Balesetem volt, és most kórházban vagyok.
Kérlek, Tyler.
Gyere haza.
- Miért mondtam ezt? - Mert szörnyen csúnyát esett.
VÁMPÍRNAPLÓK
Bajnokok reggelije?
Barmok vesznek körbe. Kell a segítség.
- Ezzel nem segítesz. - Elijah ősi vámpír, Stefan.
És meg akartuk ölni. Te tényleg hiszel neki?
Mit vársz tőlem?
Elena úgy döntött, hajlandó megbízni Elijah-ban.
Én pedig benne bízom.
- Miért? Így holtan végzi. - Mert ő is bízott bennem.
Hitt bennem, annak ellenére, hogy mi vagyok.
Az ő ösztöneire nyugodtan hagyatkozhatok.
Ezért vagy köztük te a legnagyobb barom.
Benned is megbízott.
Akkor talán ne vegyél mérget az ösztöneire.
Bár megértenék, hogy miért teszem ezt.
Miért teszed?
Mert én vagyok a kulcs.
Klaus miattam jött ide.
Ha nem állítom meg, sokaknak baja eshet.
Ilyen egyszerű.
Lehetséges, hogy az elixír nem használ.
Nem akarlak félrevezetni.
Tudom, mire vállalkozom.
- Takarodj. - Jenna. Jenna.
Kifelé!
Jenna, tedd le a nyílpuskát.
- Én vagyok az. - Maradj, ahol vagy.
- Mi folyik itt? - Én vagyok az, esküszöm.
- Elengedett. Klaus elengedett. - Bizonyítsd.
Rendben. Az első esténken Jeremy épp akkor jött be, amikor...
Oké. Ő az.
- Miért engedett el? - Mert üzenetet küldött velem.
Ma este lesz az áldozás.
Tyler?
Anyu.
Visszajöttél.
Vissza.
- Jézus! - Bocsi. Nem akartalak megijeszteni.
Nem gáz, csak nem tudtam, hogy itt vagy.
Gondoltam, beugrok a szünetben, hogy együtt lehessünk.
- Egy óra múlva ebédelek. - Tökély.
Még van egy kis dolgom, de sietek vissza.
- Akkor nemsokára. - Igen.
- Nem gyanít semmit? - Nem, de már nem bírom tovább.
Ebben a néhány napban életem legjobb alakítását nyújtottam mellette.
Vagy ő is jó színész, vagy ugyanaz a Caroline maradt.
Nem ugyanaz. Ő egy vámpír.
Már azt sem tudom, ez mit jelent.
Tudom, ezt nehéz megemészteni,
de az én családom ebben nőtt fel.
Ők szörnyek, Matt. Nincs lelkük, embertelenek.
Ő a legkevésbé sem tűnik ilyennek.
Ez színjáték. Én azt hittem, Damon a legnagyobb szövetségesem.
Ehelyett egy gyilkos.
Megölték a nővéred.
Milyen bizonyíték kell még?
Ezt én is kérdezhetném, seriff.
Maga miért nem tett semmit? Miért habozik?
Mert több információ kell.
És mert mindannak dacára, amit elmondtam,
amikor ránézek, még mindig a lányomat látom.
Damon, a gond, nem Caroline. Rá kéne összpontosítania.
Hiba volt bevonnom téged.
Nagyon köszönöm a segítséged, de innen átveszem.
Szóval, semmire sem emlékszel a történtekből?
Nem. Mintha elájultam volna három teljes napra.
Katherine is ott volt.
Mert megigézték. Damon adott neki vasfüvet.
De csak Klaus engedheti el.
- Hol van Damon? - Az előbb ment fel.
Mit csináltam még?
- Eltűntél. - Eleget hallottam.
Meg kell értened, miért csinálom.
Miért? Hisz nem érdekel a véleményem.
Nem lesz bajom, Damon.
Megiszom az elixírt, Bonnie megöli Klaust,
és végre vége lesz az egésznek.
- Ha működik. - Működni fog.
Csak hiszed, hogy működni fog. Akarod, hogy működjön.
Miért csak én vonom ezt kétségbe?
- Kell, hogy legyen más megoldás. - De nincs.
- Akkor meghalsz, Elena. - És aztán újjáéledek.
- Nem vállalom ezt a kockázatot. - De én igen.
Ez az én életem.
Én döntök.
Nem veszíthetlek el.
Nem fogsz.
Van más megoldás.
Mit akarsz?
Damon, ne! Damon, ne!
- Mit tettél? He? Mit tettél? - Megmentettem az életét.
Halj meg, ha annyira akarsz, így legalább biztos visszatérsz.
Vámpírként.
- Vámpírként tér vissza. - Jobb a semminél.
Hogy foszthattad meg éppen őt a döntéstől?
Átkozz csak el egy életre.
Hidd el, túljutsz rajta.
Stefan!
Ismerd be. Bánod, hogy te nem voltál elég tökös hozzá.
Damon, ne!
Takarodj innen!
- Mi a fene történt? - Tüntesd el innen.
Szűzanyám.
Figyelj, a pincében van néhány vértasak.
Hozd fel őket. Siess!
Semmi baj. Nemsokára jobban leszel.
Úgy sajnálom.
- Semmi baj. - Sajnálom.
A hangokból ítélve erre már nincs szükség.
A vámpírvér miatt hasztalanná vált.
Szólj Elenának, hogy alkonyat előtt jövök. A terv változatlan.
Te is tudod, hogy az elixír nem vált volna be.
Az a baj veled,
hogy jó szándék vezérel, de nem tudsz semmit.
Soha nem bocsát meg neked.
És egy vámpírnak a soha
nagyon hosszú idő.
Köszönöm.
- Mindkettőtöknek. - Odalent leszünk, ha kellenénk.
- Tudom, ez sok egyszerre. - Az.
Meg akartalak óvni mindettől, pedig olyan jól kezeled.
- Tényleg? - Nagyon is.
Jenna, tudom, beszélnünk kell.
Örülök, hogy jól vagy.
Ezt már mondani akartam.
Hogy tehette ezt velem? Miért?
Sosem beszéltünk erről.
Hogy ez mit jelent.
- Nem számít. - Hogyne számítana.
Hallod? Ez fontos.
Szeretném, ha eljönnél velem valahova.
- Nem tudok, Stefan. - Nem, ez nincs messze. Jó?
Csak délutánig. Ígérem.
- Mit keresel itt? - Ezt én kérdezem tőled.
Megmondtam, hogy ne gyere.
Ő az anyám. Muszáj volt.
Mielőbb el kell tűnnünk. Bezárjuk magunkat ma estére.
Tyler?
Jules.
- Kaptok pár percet. - Kösz.
- Csak párat, Tyler. - Vettem.
Csak biztonságban akar tudni.
Ti most már?
Barátok vagytok?
Sokat segített.
Hogy vagy?
Hallottam, mi történt anyuddal.
Meg akartam látogatni.
Nagyot esett, de rendbe jön.
És te?
Hogy mennek a dolgaid?
Egyre jobban.
- Remek. - Ja.
Ideje indulnom. Útra kell kelnünk Julesszal.
Megint elmész?
Okkal tűntem el, Caroline.
A magyarázatod nyilván elkeveredhetett a postán.
A búcsúddal együtt.
Hát...
Vigyázz magadra.
Tyler...
Menjünk.
Szia, Caroline, én vagyok.
Úgy volt, hogy visszajössz.
Beszélnem kell veled. Fontos.
Kösz.
Ugyanazt kérem.
Ezt elcsesztem.
- Hát, ezt eléggé. - Ja.
Uraim?
Miért ilyen komorak?
- Klaus, ha nem tévedek. - Személyesen.
Kösz a kölcsönt, haver.
Van valami oka, hogy beköszöntél?
Tudom, hogy az öcséddel vigyáztok a hasonmásomra.
Csak emlékeztetlek, hogy ne tégy olyat, amit megbánnál.
Kösz a tanácsot.
Semmivel nem tudlak meggyőzni, hogy elhalaszd a dolgot,
igaz?
Most viccelsz.
Csak viccel, ugye?
Nem, nem hiszem.
Mit számít egy hónap a nagy terv végrehajtásánál?
Tisztázzuk le.
Megvan a vámpírom.
Megvan a vérfarkasom.
Mindenem megvan.
A szertartásra ma este kerül sor.
Tehát, ha holnap is látni akarod a napot, ne packázz velem.
- Ez jó volt. - Packázol vele, ugye?
Ha kivonnék egy vérfarkast az egyenletből, Elena megbocsátaná,
- hogy majdnem vámpír lett belőle? - Nem számítana, mert halott lennél.
De vérfarkas nélkül nincs szertartás,
vagyis egy hónapot nyernék neki a következő teliholdig.
Akkor is halott lennél.
Segítesz, vagy sem?
Mit akarsz, mit tegyek?
Hol vagyunk?
Meglepetés.
Már nincs messze.
Még nem vagyok vámpír. Még elfárad a lábam.
Elmondod, mit érzel ezzel kapcsolatban?
Reggel még azon tűnődtem, túlélem-e.
Most meg vámpírrá válok.
Nem igazán tudom, mit érzek.
Istenem. Ez gyönyörű.
Szerintem tudod, mit érzel.
Szeretném, ha tudnád, hogy nekem elmondhatod.
Nem megy.
Stefan, nem...
Nem bírok beszélni róla.
Nem muszáj, ha nem akarsz.
A mai nap a tiéd.
De...
Hosszú még az út.
Menjünk. Sosem tudhatod, mi jön közbe.
- Felmászunk a csúcsig? - Bizony.
Nem használhatnád a szuper vámpírugrásos izédet?
Ez az utolsó napod emberként.
Miért csalnánk most?
- Nagy ostobaság volt visszajönnöd. - Valakinek be kell őt hívni.
Damon, volna kedved bejönni?
Meg akarsz öletni?
Vasfüvet adtam, a viszonzásért jöttem.
- Innen megvagyok, Rick. - Biztos?
Elég, ha egyikünket hibáztatják.
Menj haza, és ne hagyd, hogy Elena átadja magát.
Miért hibáztatnának?
Tudnom kell, hol őrzi Klaus a vérfarkasát.
- Miért? Mire készülsz? - Ha kinyírom, nincs szertartás.
Nem. Nem avatkozhatsz bele.
Klaus megöl az összes ismerősöddel együtt.
- Csak késleltetni akarom. - Nem. Kizárt.
Ezzel a te szánalmas életednek is nyernék egy hónapot.
Igen, csakhogy nem én vagyok az a vámpír, akit fel akar áldozni.
- Mi? - Nála van Caroline Forbes
és Tyler Lockwood.
Ezáltal én tiszta vagyok.
- És honnan szedte ezt az ötletet? - Hé.
Én csak igyekszem életben maradni, míg végre eltűnhetek innen.
És ha Elena szervezetébe vámpírvér került?
- Tessék? - Biztos jó móka lesz vele
versengened Stefan szerelméért, mondjuk örökké.
A kripta.
A kriptában őrzi őket.
Köszönöm.
- Tyler? - Jól vagy?
Igen.
Azt hiszem.
Már próbáltam.
- Vasfüvet adtak nekem. - Kik voltak azok?
- Biztos Klaus emberei. - Ki az a Klaus?
Tyler.
Hiba volt visszajönnöd.
Nekem is szükségem lesz egy napgyűrűre Bonnie-tól.
Semmiség.
És nem nézhetem többé a Bambit.
Azt kétségtelenül nem javasolnám.
Mi a legjobb a vámpírlétben?
Úgy érzed, bármit megtehetsz.
Bárki lehetsz.
A szép dolgok még szebbek, minden felfokozódik.
Hevesebben élsz, szenvedélyesebben szeretsz.
- És a legrosszabb? - Azt te is tudod.
A véren kívül.
A haragból düh lesz.
Ha szomorkodsz, kétségbeesel.
A gyász, a veszteség...
Megnyomoríthat.
Sokan közülünk kikapcsolják az érzéseiket.
Mert megsemmisítőek.
Egy ideig a jó része
nekem sem érte meg a rosszat.
Mióta tudod kezelni mindkettőt?
Még mindig tanulom.
Minden nap.
Még valami?
Inkább menjünk. Még félúton sem járunk.
Minden rendben?
Mit csináltál?
Kávét főztem. Kérsz?
Mondd el, mit csináltál.
Kávét főztem.
Várj.
Vedd le a karkötőd.
És most,
azt akarom,
hogy menj az ablakhoz, és állj a napfénybe.
- Akkor megégek. - Nincs választásod.
Elég lesz.
Úgy látszik, tévedtem.
Akkor jó.
Meg kell tenned nekem valamit.
Melyiket akarod megmenteni?
A szöszit vagy farkast?
Azt hitted, Klaus védtelenül hagyja őket?
Csak reméltem.
- Mi dolgod erre? - Hol van Caroline?
Hallgass ide. Ne most akarj hősködni.
Hol van? És mit tettek vele?
Megmenteni jöttem. Érted?
Mázlid, hogy ma már elcsesztem egyszer.
Különben halott lennél.
Akkor a Nap és a Hold átka kamu?
Elena tudomása szerint.
Klausnak szüksége van az áldozatra, csak épp nem ezért.
És szerinted ezért kaptak el minket? Hogy feláldozzanak?
Igen.
Megöl minket?
Szerintem.
Igen.
Amíg nem voltam itt,
Jules segített, hogy elfogadjam azt, ami vagyok.
Hogy hogyan álljak hozzá.
Gondolom, ez már nem számít.
Miért nem búcsúztál el?
Csak leléptél.
Most akarod megbeszélni?
Ha már meghalunk, szeretném tudni az igazat.
Miért hagytál el?
Tudtam, hogy gyűlölsz.
Úgy véltem, jobbat érdemelsz egy olyannál, mint én. Érted?
Megbántottál.
Hátat fordítottál, amikor szükségem volt rád.
De sosem tudnálak gyűlölni.
- Damon? - A fiúd odakint vár
egy fagolyókkal töltött puskával.
Van mit megmagyaráznod.
- Matt? - Matt tud rólad?
Nem, én...
Ez még várhat. Előbb kiviszlek innen.
Várj, Damon, ne!
Nélküle nem megyek.
Mindjárt besötétedik.
Milyen gyorsan tűnsz el?
A családi pincénkbe megyek.
- Ott bezárom magam. - Segítek.
Csak meg ne bánjam ezt.
Megcsináltuk.
Ez semmi. A Mount Everestet is megmásztam.
Ne hencegj, Stefan.
Igen.
Kimondhatod.
- De mit? - Amit már ki akartál...
Csak félsz, hogy mit szólok hozzá.
Nincs mit mondanom. Semmin nem változtatna.
Jobban éreznéd magad.
Tudom, hogy nem most gondolsz bele először.
Vámpírvért inni a túléléshez.
Én is vagy százszor elképzeltem már.
A Klaus-probléma előtt is gondoltál rá?
Hát persze.
Nézd.
Ha az én döntésem lenne, örökké veled akarnék maradni.
Miért nem hoztad szóba?
Mert mondtad volna, ha ezt szeretnéd.
Önzőség lett volna a részemről.
- Damont ez nem zavarta. - Nagy bakot lőtt ezzel.
Azért tette, mert szeret.
De mégis megtette.
Ez arról árulkodik, hogy nem tudja, mi is a szerelem.
És őszintén...
Nem biztos, hogy én tudom. Tizenhét vagyok.
Mégis honnan kéne tudnom?
Az biztos, hogy szeretlek. Ezt tudom.
De a jövőm?
A közös életünk?
Ezekkel akkor kellett volna foglalkozni, amikor sor kerül rájuk.
Fel kellett volna nőnöm.
Eldönteni, hogy akarok-e gyereket és családot.
Megöregedni.
Egy egész életem lett volna meghozni ezeket a döntéseket.
De most? Mindennek vége.
Mondd ki.
Kérlek.
Nem akarok vámpírrá válni.
Soha nem is akartam.
Tudom.
Semmi baj.
Hé, Matt! Szia.
Te megütötted?
Máris elfelejtetted, amit a fagolyókról mondtam?
Tyler?
Kezdődik.
Fogd a Csodasrácot, és menjünk.
Gyere.
Köszönöm ezt a napot.
Már kezdtem aggódni.
Hogy valami ostobaságot követtek el.
Készen állsz, drágám?
Készen.
Nem.
Én nem tenném.
- Nincs értelme, hogy te is meghalj. - Ne.
Stefan, figyelj, minden rendben.
Megyek.
Senkinek se essen baja.
Nincs értelme, hogy megsérülj.
Szeretlek.
Én is szeretlek.
Hunyd le a szemed.
Hunyd csak le.
Hát itt vagy. Senki nincs a házban.
Hol van Damon?
- Mi történik? Mi van vele? - Reméljük, nem most jön rá.
A legrosszabbkor, öcskös.
- Mi a fenét művelsz? - Megmentem a napot.
Ugye, megértesz? Mondd Elenának, hogy nyugi.
- Már elment, Damon. - Mi?
Klaus jött.
És elvitte.
Elintézem.
Tyler!
Istenem!
Nem bírom visszatartani. Húzzatok innen!
- Nem lesz baj, Tyler. - Menj!
Még van időd. Majdnem ott vagyunk.
Már gyorsabb lefolyású.
Csak nyugalom.
- Damon? - Jól vagyok.
Tűnjetek el!
Irány a Lockwood pince. Ami bent tartotta, az kint is tartja.
Ha mégsem, akkor tessék.
Nyertek pár másodpercet.
Mozgás! Gyerünk!
Hol van Maddox? Már vissza kellett volna érnie.
Nem tudom.
Mit csinálsz?
Hol van Elena?
Elküldtem Gretával.
Közeleg az idő.
Nem tudtam, hogy beinvitáltak ide.
Csak szólok, hogy el kell halasztanod a szertartást.
Ezt már egyszer megbeszéltük.
Azóta megmentettem a vérfarkast és a vámpírt,
és kinyírtam a boszorkányod.
Parancsolsz?
Nyugodtan megölhetsz. Nem érdekel.
Én tettem.
Katerina, hagyj most magunkra.
Hallottam már rólad.
Az őrült, lobbanékony vámpír,
aki az öccse nőjébe szerelmes.
Tudtam, hogy egyikőtök meg akar majd állítani.
Csak az volt a kérdés, melyikőtök.
Az a szép a farkasokban, hogy mindig falkákban járnak.
Megnéznéd közelebbről?
Jules.
Ha ezer évet töltesz el
egy átok megtörésével,
megtanulsz egyet, s mást.
Első szabály.
Mindig legyen tartalék.
Tartalék vérfarkas.
Tartalék boszorkány.
Tartalék vámpír.
Arról is gondoskodtam.
Siess!
Ide le!
- Ez visszatartja? - Nem.
Segíts a rácsnál!
Hozd a láncot!
Tyler?
Én vagyok az. Caroline.
Tyler?
Hé. Damon.
Hé.
Damon.
Mi történt?
Elment. A szertartásra. Sajnálom, muszáj volt.
Rájött volna, hogy vasfüvet szedek, ha nem teszem.
Micsodát?
Klaus.
Rávett, hogy kicsalogassam egy hívással. Új vámpír kellett neki.
Kit hívtál?
Kit hívtál, Katherine?
- Hova megyünk? - Erre.
Te vagy Luka nővére, ugye?
Hallottam rólad.
Ő és az apád téged kerestek.
Az idejüket pazarolták.
Nem vesztem el.
Nem látok semmit.
Jenna?
Jenna? Jenna? Jenna?
Kelj fel, Jenna!
Úristen. Nem.
Ne, Jenna!
Megölte? Miért? Mindent megtettem, amit kért.
Nem halt meg.
Csak átalakul.
Itt voltam én.
- Miért nem engem használt? - Nem tudott.
Azt mondta, te már halott vagy.
Ez mégis mit jelent?
Hogy mit jelent?
Mi ez itt, Damon?
Vérfarkas harapás.