V minulých dílech...
-Ty musíš být Elena. -Proč vypadáme stejně?
Jsi dvojnice Petrovové. Jsi klíčem ke zlomení té kletby.
Kletby Slunce a Měsíce?
Upíři a vlkodlaci byli volní, dokud nebyli prokleti a oslabeni.
-Klaus je hrozba. -První generace upírů.
Jde po mně úplně nejstarší upír na světě?
-Katerino, chyběla jsi mi. -Klausi.
-Klaus je v Alaricově těle. -Posedl ho.
A zatímco budu pryč, ty zůstaneš tady, Katerino.
-Eliáš. -Jeden z původních. Legenda.
A tím to končí. Pokud necháme tu dýku v něm, zůstane mrtvý.
Eliáš neměl zbraň na zabití Klause,
ale věřil, že kdyby čarodějka našla sílu, žádnou by nepotřeboval.
Je tam, že pokud použiješ příliš síly, zabije tě to.
Bonnie kvůli mně nezemře, to nedovolím.
-Ona je jediná, kdo to může udělat. -Najdeme jiný způsob.
Eliáši.
Katerino! Omluvte mě.
ANGLIE 1492
Dobrý večer, Trevore.
Těší mě, že ses k nám připojil.
Narozeninovou oslavu bych si nemohl nechat ujít.
Vzhledem k daru, který přinášíš, těžko.
Kde je ta tajemná dívka, o které jsi mluvil?
Tudy.
Má drahá.
Zdravím.
Eliáši, to jsem já, Elena.
Prosím.
Proboha.
Promiňte. Někoho mi připomínáte.
Katerino, můžu vám představit Lorda Eliáše?
-Je mi potěšením, pane. -Potěšení je na mé straně, Katerino.
Nemůžu... Nemůžu dýchat!
Co se mi stalo?
Já...
Nemůžu...
V tomhle domě být nemůžu.
Nejsi pozvaný.
Dostaň mě odtud.
Co se stalo?
Řeknu ti to.
Ale ne tady.
Můžu ti věřit?
Můžu věřit já tobě?
UPÍŘÍ DENÍKY II. 19. díl: Skutečný Klaus
Eleno!
-Ahoj. -Ahoj.
-Viděla jsi Elenu? -Ne.
Ahoj, zlato. Moje káva.
-Dobré ráno. -Dobré ráno.
-Kde je Elena? -Já nevím, Stefane.
Je to tvoje přítelkyně. Ta moje je přímo tady.
Co rameno? Mohl bych se zakousnout?
Jsem tak hladový.
Je to děs. Nemůžeš si dát dnes ze sáčku?
-Už teď jdu pozdě do práce. -Ne.
Ahoj, to jsem já. Kde jsi?
Zavolej mi.
Co to děláš?
Není to hračka na klíček.
To opravdu není tvoje starost, nebo ano, Stefane?
Jo, jak říká.
-Musím do práce. -Fajn.
Dobře.
Ne, to neudělala.
Vrátím se, co nejdřív budu moct.
Ano, pospěš si. Toho těla už se chci zbavit.
A pokud se zdržíš, tak mi zavolej. Víš, jak umím být netrpělivý.
Kam jde?
Pro mé skutečné tělo.
Abych mohl z tohohle těla se špatným účesem.
Jsi si jistý, že je to dobrý nápad, Klausi?
Úplněk se nezadržitelně blíží.
Zabil jsem čarodějku, mám Měsíční kámen
a dvojnice je na dosah.
Jsem připravený tu kletbu zlomit.
A proč to chceš udělat tady?
Je tu hodně lidí, kteří se tě pokusí zastavit.
Protože musím.
Musí se to stát v rodišti dvojnice.
-Nevěděla jsem, že je to nutné. -Jak bys mohla?
Zradila jsi mě a utekla z Anglie, než jsem ti řekl podrobnosti.
Ale já jsem tvé rodiště našel a tvou rodinu jsem povraždil.
Takže jsme asi vyrovnaní.
Doufejme, že Elena
není tak hloupá jako ty.
Ta neuteče.
Raději zemře, než aby dovolila, aby se jejím milovaným něco stalo.
A přesně na to spoléhám.
Dokud ti neřeknu, tak odtud nesmíš odejít.
Už vypadáš lépe.
Kde jsi vzala tu dýku?
Všechno ti řeknu, ale musíme spolupracovat, Eliáši.
Chci tvé slovo.
Už si nemůžeš klást požadavky.
Nemám žádné požadavky.
Nabízím ti svou pomoc.
A na oplátku chci tu tvou.
A proč bych o tom měl vůbec uvažovat?
Ze stejného důvodu, kvůli kterému jsi mě ještě nezabil.
K tomu, abys Klause zabil, potřebuješ mou pomoc.
A já potřebuji tvou.
-Kde jsi? Jsi v pořádku? -Ano, jsem v pořádku.
-Kde je Eliáš? -Je hned vedle mě.
Kde jste? Hned tam budu.
Ne, Stefane. Eliáš a já potřebujeme být chvíli sami.
Poslouchej mě. Nedá se mu věřit.
Zneužije tě, aby se pomstil Klausovi.
Eliáš je šlechetný muž, Stefane.
Drží své slovo. Můžu mu věřit.
Ví, že bych byla neuvěřitelně hloupá, kdybych ho znovu zradila.
Když jsem z něj vytáhla tu dýku, dokázala jsem, že mi může věřit.
Tohle nesmíš dělat sama.
Je to moje rozhodnutí, Stefane. Respektuj to.
A postarej se o to, aby Damon neudělal nějakou hloupost.
Ještě se ti ozvu.
-Ona ti to položila? -Jo, položila.
Je úplně mimo.
Zabít Klause ho přiměje jen ona.
Spíš Bonnie. Má ji za mrtvou. S ní máme šanci.
Ale zemře při tom. Elena se snaží najít jiný způsob.
Její způsob ji akorát zabije. Takže ji musíme najít a zastavit.
-Ne, neměl by ses do toho plést. -Co?
Nelíbí se mi to o nic víc než tobě, ale musíme jí věřit.
-Musíme ji nechat dělat to po jejím. -To je možná tvůj plán. Můj je lepší.
Řekl jsem, stáhni se.
Je tady.
Klaus je tady?
Ovládl Alaricovo tělo.
No jistě.
To je jeden z jeho oblíbených triků.
Jaké jsou jeho další triky?
Co udělá teď? Jenom ty ho znáš.
Ano, znám.
Kde je ten náš záhadný hostitel, o kterém jsem toho tolik slyšela?
Přijde pozdě jako vždy.
Rád svým příchodem dělá dojem.
A tady ho máme.
Katerino, mohu tě představit Lordu Niklausovi?
Niklaus je jméno, které jsem dostal od svého otce.
Prosím.
Říkej mi Klausi.
Eliáši! Eleno.
Co tady děláš? Co se stalo?
Měl jsem menší nehodu, Carol. Doufal jsem, že nám pomůžeš.
Jsem na cestě na schůzku, takže...
Bude to jen minutka.
Ale jistě, cokoli potřebujete.
Děkuji.
Nejdřív se budu muset převléknout.
Mohli bychom vyzkoušet jeden z manželových obleků.
Ještě jsem je nezabalila.
Úžasné.
Jak jsi věděl, že přestala brát železník?
Protože jsem ji k tomu donutil.
Ještě předtím, než jste mě ty a ti tví kamarádíčci zabili.
A dokonce dvakrát.
Omluv mě, prosím. Hned se vrátím.
-Haló? -Ahoj, Stefane, tady Jenna.
Jenno, ahoj.
Kde je Elena? A Jeremy? Ani jeden mi nezvedá telefony.
Elena tady právě teď není. Je všechno v pořádku?
Nechala mi divné zprávy, varuje mě, abych se držela od Rica dál.
Co se děje?
Těžko vysvětlovat, ale doufala,
že bys mohla ve škole zůstat o něco déle.
To z mé kuchyně půjde jen těžko.
Počkat, ty jsi doma?
Jo, co se děje? Kde je Elena?
Mám se v Grilu sejít s Ricem na oběd, chce si promluvit.
Jenno, pozorně mě poslouchej.
Ať uděláš cokoli, rozhodně nechoď za Alaricem do Grilu.
Hned teď se u tebe zastavím a všechno ti vysvětlím.
Rád bych pomohl, ale ty bys určitě nechtěl, abych udělal hloupost.
Vážně to bude takhle?
Ty a tvoje přítelkyně rozhodujete. Jen se držím zpátky, Stefane.
-Ahoj. -Ahoj.
Pojďme.
-Kam jdeme? -Odtrhneme se od ostatních.
Odbočíme od plánu.
Tak pojď.
Předpokládám, že oba čarodějové Martinovi už tu s námi nejsou.
Ne.
-Mrzí mě to. -A Katerina?
Když jsem zemřel, tak musela být osvobozena od mého ovládnutí.
Má ji Klaus.
Myslíme, že by mohla být mrtvá.
O tom pochybuji.
To není Klausův styl. Smrt by pro ni byla moc jednoduchá.
Tomu nerozumím. Tvrdíš, že chceš Klause zabít,
ale přitom jsi ji donutil zaplatit za to, že Klause zradila.
K tomu mám své vlastní důvody.
Byly časy,
kdy bych pro Klause udělal cokoli.
Odkud pocházíš, Katerino?
Jsem z daleka, můj pane.
Katerina je z Bulharska.
Velmi dobře.
Dovolíš, bratře?
Rád bych s ní strávil chvilku o samotě.
Beze všeho. Všechno nejlepší k narozeninám, bratře.
Ano.
Klaus je můj bratr.
To jsem slyšela.
Pořád to zpracovávám.
Ano, jsem z trochu jiné doby,
ale věřím, že výraz, který hledáš, je OMG.
BOURBON
Opravdu si nemyslím, že je to dobrý nápad.
Jsi investigativní novinářka. Jen vyšetřujeme.
Alaricu, jsi doma?
Jsem Andie Starová, Jennina známá.
Díky bohu.
Měl jsi pravdu. Vypadá úplně přesně jako Elena.
Jo.
Mysleli jsme si, že už budeš mrtvá.
Bohužel ještě ne.
Jenno, mockrát děkuju, že jsi nešla do Grillu.
-Stefane... -Ne, poslyš. Všechno ti vysvětlím.
Zdravím, Stefane.
Jak se vede?
Takže existuje celá rodina původních upírů?
Mým otcem byl bohatý statkář žijící v jedné vesnici ve východní Evropě.
Naše matka porodila sedm dětí.
-Takže tvoji rodiče byli lidé? -My všichni jsme byli lidé.
To, jak jsme se stali upíry, je opravdu dlouhý příběh.
Jen si pamatuj, že jsme nejstarší upíři na světě.
Jsme původní rodina, od nás vzešli všichni ostatní upíři.
Dobře, ale Klaus je tvůj bratr.
A ty ho chceš zabít?
Potřebuju na vzduch.
Pořád se cítím tak trochu...
Mrtvě. Pojď.
-Co tady děláš? -Přišli jsme tě zachránit.
Ne, zlato. Přišli jsme zjistit, jestli si naši záchranu zaslouží.
Správně.
Říkal jsem si, že se jen tak nevzdáš.
Alaric-Klaus zapadl příliš snadno.
Došlo mi, že musel mít nějakého spojence.
-To je? -Železník? Tvoje spása.
Žádné ovládnutí to nezruší.
Všechno se dá obejít.
Řekl ti, abys zůstala v tomhle bytě, dokud ti neřekne, že můžeš odejít?
To mi nemůžeš říct.
Řekl ti, abys udělala úplně vše, co ti řekne, dokud svět neskončí?
-Ne. -Tak to vidíš.
Vypij to a předejdi dalšímu ovládnutí.
-Dej mi to. -Nejprve mi odpověz na jednu otázku.
Podvedla jsi nás s Isobel. Proč?
Nenapadlo mě, že byste měli proti Klausovi šanci,
-tak jsem začala myslet na sebe. -A jak to s tebou nakonec dopadlo?
Tady. Buď s tím opatrná.
Pokud zjistí, že jsi vypila železník, tak se odtud nikdy nedostaneš.
Dlužíš mi laskavost.
A já ji budu chtít vrátit.
Pojďme.
Ráda jsem tě poznala.
Krájení mě uklidňuje.
Možná ten pocit, že držím v ruce ostří...
Pořád čekám, až mi někdo řekne, co se děje.
Řekneš jí to ty, Stefane, nebo mám já?
Co mi má říct?
Věříš na upíry, Jenno?
Ne? Kdo na ně dneska věří, že?
Ale věř tomu nebo ne, i oni mají v naší historii své místo.
A jako učitele dějepisu mě přímo fascinují.
Proč se o tom bavíme?
Zlobila ses, že před tebou mám tajemství, a tohle k nim patří.
Jsem posedlý upíry.
A je to venku. Řekl jsem to.
-To má být vtip? -Ale vůbec ne.
A co ty, Stefane? Máš rád upíry?
Jen v knihách od Brama Stokera.
Sice je to smyšlené, ale i tak se mi to líbí.
Věděl jsi, že upíři jsou nejstarší noční tvorové?
Až na vlkodlaky, to dá rozum.
Až na vlkodlaky? Na vlkodlaky. Teď vím, že je to jen vtip.
Četl jsem, že Aztékové oba tyto rody prokleli.
Tím pádem jsou vlkodlaci otroky měsíce
a upíři jsou spoutáni sluncem.
Nemám pravdu, Stefane?
Říká se, že ti tvorové by udělali cokoli, aby se té kletby zbavili.
A že by jim bylo jedno, koho by při tom museli zabít.
Jak už jsi viděla, původního upíra nemůže zabít nic.
Ani slunce, ani oheň, dokonce ani kousnutí vlkodlaka.
Pouze dřevo jednoho stromu. Který spálila moje rodina.
Odtud pochází ten bílý popel pro dýku.
Ano.
Čarodějky nedovolí ničemu nesmrtelnému chodit po světě.
Každé stvoření musí mít slabinu, aby byla udržena rovnováha.
Takže slunce původního upíra zabít nemůže.
Proč je Klaus tak posedlý zrušením kletby Slunce a Měsíce?
Ano.
Kletba Slunce a Měsíce.
Zní to tak biblicky, nemyslíš?
Co je na tom tak vtipného?
Podívej se, co jsem našel.
Římský pergamen.
Pamatuju si, jak jsem ten svitek psal.
Byl jsem pod vlivem alkoholu.
Tvou nejlepší prací zůstávají aztécké kresby.
Ne africké řezby? Protože na ně jsem byl dost pyšný.
Aztécké.
Kdo by dokázal odolat šamanovi?
Ano.
Tomu nerozumím. Klaus namaloval ty aztécké kresby o té kletbě?
Římské svitky, africké kmenové rytiny a i další pamětihodnosti
ostatních kultur, do kterých jsme chtěli náš falešný důkaz vložit.
Ale proč?
Jestli je naživu nějaká dvojnice
nebo jak získat ztracený Měsíční kámen, zjistíš nejlépe tak,
že zajistíš, aby po nich pátrali všichni upíři a vlkodlaci.
Takže ta kletba není vůbec aztéckého původu?
Kletba Slunce a Měsíce
je podvrh.
Vůbec neexistuje.
Cože?
Vím, že to všechno zní šíleně,
ale upíří jsou skuteční.
Dala by sis ještě víno?
-Vypadni. -Promiň?
Nevím, o co se to snažíš, nebo proč říkáš to, co říkáš, ale...
-Jenno... -Řekla jsem, abys vypadnul!
-Slyšel jsi ji. -Obávám se, že se mi odtud nechce.
-Tak dobře. Půjdu já. -Nikam nepůjdeš.
-Stefane! -Jenno, hned odtud vypadni!
-Nemůžeš mě zabít. -Jen sleduj!
-Stefane. -Možná mě dnes nechrání čaroděj,
ale jestli zabiješ tohle tělo, co mi zabrání vybrat si Jennu?
-Jenno, běž. -Ale ty...
Řekl jsem, ať jdeš!
Zabij mě.
Připomeň Eleně, jak snadná bude pomsta,
jestli se mě pokusí zastavit před zlomením té kletby.
Klaus a já jsme zfalšovali kletbu Slunce a Měsíce
už před tisíci lety.
-Ale jestli ta kletba není... -Ta kletba tu je.
Jenom ne tamta.
Ta pravá je mnohem horší.
-Je to kletba uvalená na Klause. -O čem to mluvíš?
Klaus se ji tisíc let pokoušel zlomit.
Byla jsi jeho jediná naděje.
Co je to za kletbu?
Tvůj telefon nejspíš nepřestane zvonit.
Zvedni to, prosím.
Stefane...
Co se stalo?
Ne.
Ne, ne, ne, já... Dobře, hned tam budu.
Klaus šel po Jenně. Musím za ní jít.
Obávám se, že to nebylo v dnešní dohodě.
Ona je moje rodina, Eliáši. Musím tam jít.
Vrátím se.
Máš mé slovo.
To pro mě nic neznamená, dokud ho nesplníš.
Děkuju.
Musíte mě honit!
Máte mě chytit.
Ale když vás chytím, tak ta hra skončí.
Díky, že mě bavíte.
Připadala jste mi osamělá, tak jsem se nad vámi slitoval.
Klaus slíbil, že se mnou stráví den,
ale od noci se nevrátil domů.
Klaus žije pouze podle svých vlastních pravidlech.
Je to velmi okouzlující muž.
Asi se mu těžko odolává.
A přesto...
Nevím, proč se mi dvoří.
Zdá se, že mu na mně vůbec nezáleží.
Hodně spojení bylo vybudováno i z něčeho mnohem menšího.
Je špatné, že chci víc?
-A s Trevorem to bylo něco jiného? -Trevor věří, že mě miluje,
ale pravá láska není skutečná, dokud není opětovaná.
Souhlasíte?
Já na lásku nevěřím, Katerino.
To je příliš smutné na to, abych to přijala, můj pane.
Život je příliš krutý.
Když přestaneme věřit na lásku, proč bychom pak chtěli žít?
-Nepřerušuji něco? -Vrátil se.
Měl jsi dlouhou noc?
Co se stalo?
Na rvačku v hospodě jsem si vybral špatnou vesnici.
-Jenno, díky bohu. -Ne.
Je mi to tak líto.
Nikdy jsem nechtěla, aby se něco z toho stalo.
Když jsem byla malá, tak mi tvoje máma čítávala pohádky.
Příběhy o upírech.
Nikdy jsem si nemyslela, že to, co mi četla, by mohlo být opravdové.
Je to opravdové, Jenno.
Měla jsem ti to říct.
Myslela jsem, že když to nebudeš vědět, tak budeš v bezpečí.
Ale pak se věci tak pokazily
a všechno, co jsem dělala, abych tě z toho vynechala, se mi vymstilo.
Kdo další to ještě ví?
Jeremy?
John?
Jen jsme se tě snažili ochránit.
Ochránit mě?
Je mi to líto, řeknu ti úplně všechno.
Ne, Eleno. To já mám chránit tebe a Jeremyho.
Já vím, ale stejně bys nemohla nic udělat.
-Je toho mnohem víc. -Ne, tohle...
Tohle je tak... Já nevím jak...
-Já vím. -Proč jsi mi to neřekla?
-Bojím se. -Já vím.
Já vím. Já vím.
Hele.
Promiň.
Jenno, je mi to tak strašně líto.
Bude v pořádku?
Je v šoku.
Snažila jsem se jí říct, co šlo, ale nebyl to ani základ.
Moc mě to mrzí, Eleno.
-Nesnáším to. -Není to tvoje chyba, Stefane.
Ale moje.
Každopádně se musím vrátit k Eliášovi.
Počkej, co? Ne, ne!
Stefane, slíbila jsem mu, že se vrátím.
Nesmím ten slib porušit.
Budu v pořádku.
-Kam si myslíš, že jdeš? -Zpátky k Eliášovi.
-Ne. -Jdi mi z cesty, Dam...
Pokud se jen pokusíš vystrčit nos z tohohle domu...
-Damone, klid. -Nepleť se do toho, Andie.
-Nech ji jít. -Děláš si srandu? Sotva se vrátila.
Slyšel jsi mě.
Řekl jsem, abys ji nechal jít.
To už je podruhé, co ses mi dnes postavil do cesty.
Potřetí už bych to nezkoušel.
Mohla bys to ztlumit?
Proč jsi tak nabručený?
Tohle tělo už je mi k ničemu.
Dáš si něco k pití?
-Ne, Katerino, nedám. -No tak.
Možná se pak uvolníš.
Já chci, aby sis sedla a zmlkla.
Maddoxi, co ti trvalo tak dlouho?
Máš hodně zavazadel.
Greto. Konečně.
-Ahoj, lásko. -Ahoj.
Pěkné tělo.
Jsi připraven se z něj dostat?
Vítej zpátky.
Tak povídej.
Jaké je Klausovo prokletí?
Posaď se, prosím.
Moje rodina si byla velmi blízká,
ale Klaus a můj otec spolu moc nevycházeli.
Když jsme se stali upíry, tak jsme se dozvěděli pravdu.
Klaus nebyl synem mého otce.
Má matka mu byla nevěrná už mnoho let předtím.
Tohle bylo její nejtemnější tajemství.
Klaus je z jiné pokrevní linie.
Když to můj otec zjistil,
tak matčina milence uštval a zabil jeho i celou jeho rodinu.
Nedošlo mu, že tím rozpoutá válku mezi dvěma druhy,
která zuří dodnes.
-Válku mezi dvěma druhy? -Mezi upíry a vlkodlaky.
Takže Klausův skutečný otec byl z pokrevní linie vlkodlaků?
Kým je pak vlastně Klaus?
Vlkodlak? Nebo upír?
Je obojí.
Kříženec by byl smrtelnější než jakýkoli vlkodlak nebo upír.
Příroda by takovou nerovnováhu moci neustála.
Proto se čarodějové, služebníci přírody, postarali o to,
aby byla Klausova vlkodlačí část potlačena.
A to je ta kletba, kterou chce Klaus zlomit?
Chce v sobě probudit vlkodlaka.
Kdyby se mu to podařilo, mohl by zplodit vlastní potomstvo.
A tím vytvořit svou vlastní rasu.
Ohrozil by tak nejen upíry, ale i všechny ostatní.
-Ale ty jsi mu pomáhal. -Protože jsem ho miloval.
To se změnilo a on musí zemřít.
Teď máme tu dýku. Můžeme ho zastavit.
Když je vlkodlak zraněn stříbrem, tak se rána zahojí.
Původního zabije jen popel z bílého dubu na stříbrné dýce.
Vidíš ten hlavolam? Tou dýkou ho nelze zabít.
Co to říkáš? Že Klaus se nedá zabít?
Existuje jen jeden způsob, jak zabít jakýkoli nadpřirozený druh,
a to rukou samotných služebníků přírody.
Rukou čarodějky.
Pokud dokáže nashromáždit dostatek síly.
Ale to by ji zabilo.
Ta kletba musí být zlomena při úplňku,
až se Klaus bude měnit. V tu chvíli bude nejzranitelnější.
Čarodějka s dostatkem síly
může Klause zabít.
Co když ti řeknu, že znám čarodějku, která tolik síly shromáždí?
Tak bych ti řekl, že potřebuješ vědět ještě jednu věc.
Zítra je úplněk, bratře.
Po všech těch stoletích konečně nadešel čas.
Byl jsem za čaroději.
Věří, že možná našli způsob, jak dvojnici ušetřit.
Záleží snad na tom, zda bude žít, či ne?
Jen nás má dovést k cíli, to je vše.
To by kvůli tobě měla zemřít?
Je to člověk.
Její život nic neznamená.
Prosím tě, abys to zvážil.
To jsi až takový blázen, že ti na ní záleží?
Jistěže ne.
Láska je upírovou největší slabinou
a my nejsme slabí, Eliáši.
City nám jsou cizí a na ničem nám nezáleží.
Bývalo to jinak.
Je to tak dávno, že už na tom nezáleží.
Řekni čarodějům, ať se neobtěžují.
K obětování dojde podle plánu.
Našel jsi způsob, jak ušetřit život dvojnice?
Ano, Eleno.
Našel.
Ale naneštěstí vzala záležitosti do svých rukou Katerina dřív.
Věřím, že už víš, jak to dopadlo.
Tobě na ní záleželo, že?
Bylo mi řečeno, že to je běžná chyba.
A je to chyba, kterou už znovu neudělám.
Nemusíš být na svého bratra tak naštvaný.
Má strach o Elenu a...
Prostě jdi, prosím.
-Vím, že i ty o ni máš strach. -Andie.
Běž.
Dobře.
-To už tě tvá hračka omrzela? -Nezačínej si se mnou, Stefane.
Je pro mě jen rozptýlením.
Je to člověk. Děláš z ní oběť.
Měl bys být vděčný, že tu je.
Zdržuje mě od toho, abych šel za tím, co opravdu chci.
Máš pravdu. Děkuju,
že jsi zamilovaný do mé přítelkyně.
A je to tady.
Je to tady.
Do Eleny si buď zamilovaný, jak chceš.
Pokud to znamená, že ji budeš chránit.
Ale já mám jednu věc, kterou ty nikdy mít nebudeš.
Jo? A to je co?
Její respekt.
Přestaňte!
Co jsi to udělal?
-Nerozumím. -Katerina je pryč. Utekla.
Ne.
-Co jsi jí řekl? -Nic.
Nelži mi!
Já ji najdu.
Máš mé slovo.
Pokud ne,
tak ti já dávám své slovo,
že zemřeš.
Ty jsi ho pozvala dovnitř?
S Eliášem jsme obnovili podmínky naší dohody.
Vážně?
Vám dvěma nebude mou rukou ublíženo.
Na oplátku žádám jen o jednu věc.
-O co? -O omluvu.
O co?
Omlouvám se za část, kterou jsem sehrál ve tvé smrti.
Chránil jsem Elenu.
Vždycky budu Elenu chránit.
Tomu rozumím.
K obětování nedojde, Damone.
Bonnie bude schopná zabít Klause, aniž by si ublížila
a Eliáš ví, jak mi zachránit život.
Říkala jsem vám, že najdu jiný způsob.
A našla jsem.
-Je to pravda? -Je.
-A ty mu věříš? -Věřím.
Všichni můžete jít do háje.
Je na mě naštvaný.
Ale přijde k rozumu.
Snad.
Myslel jsem, že jsem ti řekl, abys odešla.
Ale neovládnul jsi mě.
Chci tu být.
Dovol mi zůstat.
Jsem rozčilený. A ty víš, co se stane, když jsem rozčílený.
Musíš odejít.
Ne.
Musíš vědět, že na tobě někomu záleží.
Záleží mi na tobě, Damone.
Ty...
Andie.
Podívej se na mě.
Vypadni odsud dřív, než tě zabiju.
Prostě jdi.
Jdi.
Hned!
Eleno?
To je o dost lepší.
UPÍŘÍ DENÍKY