Vârcolacii se pot transforma când e lună plină, iar vampirii sunt slăbiţi de soare.
Partea vârcolacilor din blestem e pecetluită cu o piatră a lunii.
- Tu trebuie să fii Elena. - Cum de arătăm la fel?
Tu eşti o sosie. Cea care va rupe blestemul.
O cunoşti pe fiica mea, Elena.
- E uşor să fiu tu. - Nu te vreau aici.
Noi toţi vrem acelaşi lucru, să-l ucidem pe Klaus.
Cel mai bătrân vampir din istorie vine după mine?
Elijah nu avea nicio armă să-l ucidă pe Klaus.
Credea că dacă o vrăjitoare poate lua suficientă putere, nu va avea nevoie.
Ca puterea pe care o iei de la 100 de vrăjitoare moarte.
Sunt vampir. Nu te pot lăsa să pleci. Nu aşa.
- Tu... - Ce i-ai făcut surorii mele?
Jenna tot întreabă despre Isobel. Isobel a murit.
Bună, tu trebuie să fii Jenna.
- Eu mama Elenei. - Isobel.
Bună, Elena.
Mă bucur să te văd din nou.
Din nou?
Deci tu eşti femeia care iese cu soţul meu.
Trebuie să vorbesc cu Elena. Pot să intru?
Nu. Nu. Nu o invita înăuntru.
- Trebuie să vorbesc cu tine, Elena. - Nu.
Ştiai că încă trăieşte?
Şi Ric? John? Şi ei ştiu?
- Pot explica tot, Jenna. - Nu.
Nu. Jenna, te rog. Jenna, te rog.
Aşteaptă. Jenna. Jenna, te rog aşteaptă.
Jenna, trebuie să vorbeşti cu mine.
Trebuie să-ţi explic ce se întâmplă.
Jenna, te rog...
Jurnalele vampirilor
Isobel a apărut la uşă.
- Ce face aici? - Asta am de gând să aflu.
Nu cred că ar trebui să-i spui că sunt aici.
Poftim? De ce?
E mai bine dacă ea şi John nu ştiu că am rămas în oraş după ce am ieşit din criptă.
Tu eşti cea în cârdăşie cu ei, tu ai făcut o înţelegere cu John.
Am făcut ce era nevoie să ies de acolo.
Acum reconsider alianţa mea.
Ce ştii?
Ştiu că vreau ca Klaus să moară, ceea ce mă pune în echipa voastră.
În plus, dacă va mai fin nevoie să fac schimb de loc cu Elena,
cu câţi mai puţini ştiu că sunt aici, cu atât mai bine.
Gândeşte-te la asta, Stefan. Haide. Fii băiat deştept.
Mai bine îl suni pe Alaric
să-i spui că soţia lui a apărut la uşa iubitei lui.?
Hei, s-a trezit?
Nu vrea să iasă din camera ei.
- Ce i-ai spus? - Nimic. Nu vrea să vorbească cu mine.
- Trebuie să reparăm asta, Elena. - Da.
- Hei. - Jenna.
Nu vreau să fii aici, Ric. Trebuie să pleci.
Nu-mi pot imagina ce ai putea simţi acum.
Furie şi trădare ar acoperi ce simt.
- Unde te duci? - Voi sta în campus.
Am o teză de scris şi nu vreau să fiu în casa asta.
Jenna, te rog, opreşte-te. Lasă-ne să-ţi explicăm ce se petrece.
Trebuie să te duci la familia Lockwood azi.
Să accepţi cecul de la Societatea Istorică pentru fundaţia mamei tale.
Bine, dar... Jenna, te rog doar...
Nu mai pot auzi şi alte minciuni din partea ta.
- Jenna, doar... - Las-o să plece.
Mai bine că nu e aici cu tot ce se petrece acum.
Poate dacă aţi fi fost ceva mai sinceri cu ea de la început...
Scuze, Elena.
Ştii că totul e din vina ta, nu?
Da..
Nu-l găsesc nicăieri. Nu e acasă, nu răspunde la telefon.
- Cum de l-ai lăsat să plece? - A venit mama şi atunci a fugit.
Nu am ştiut ce să fac.
- Mama ta a auzit ceva? - Nu, crede că ne certăm.
Dar el ştie despre mine şi a luat-o razna despre Vicki.
Bine, ascultă. Trebuie să-l găseşti.
Calmează-l. Constrânge-l dacă e nevoie.
- Încă mai bea verbină? - Da, îi pun în suc.
Nu am apucat aseară, deci i-a ieşit din sistem.
Are o tură la catering pentru familia Lockwood azi.
Încerc acolo.
- Sună-l pe Matt. - Îl sun pe Matt.
L-ai sunat pe Matt. Lasă un mesaj.
Asta nu e bine. Cu Isobel şi Jenna, iar acum Matt.
- Intră în categoria dezastru. - Da.
Elena, poţi veni jos, te rog? Trebuie să vorbesc cu tine.
Nu am ce să-ţi spun ţie.
Te rog. E important. Şi tu, Stefan.
L-am rugat să mă ajute John.
Ai invitat-o înăuntru?
Are informaţii despre Klaus.
Doar ascult-o, te rog.
Bine.
Ce ştii?
De când am fost aici ultima dată, am căutat totul despre Klaus.
Ştiam că şansa noastră este să-l găsim noi pe el înainte să te găsească el pe tine.
- Şansă la ce? - Să o ţinem pe Elena în viaţă.
Tu să nu vorbeşti. Nu după tot ce ai făcut.
L-ai putut găsi pe Klaus?
Nu. Nimeni nu ştie unde e.
Dar sunt nişte zvonuri
cum că sosia există.
Orice vampir care vrea să-i intre în graţii lui Klaus
va încerca să te captureze.
Nu cred nimic din ce-mi spui.
Ultima dată când ai fost aici, nu dădeai doi bani pe mine.
Iar acum ar trebui să cred că vrei să ajuţi?
Isobel ne-a ajutat tot timpul.
Klaus a căutat-o obsesiv pe Katherine de secole.
E nevoie doar de unul din vampirii din criptă să împrăştie vorba
că Katherine e în viaţă
şi-l va aduce aici, în Mystic Falls
unde vei fi descoperită. Aşa că i-am ucis.
- Aproape i-aţi ucis pe Stefan şi Damon. - Da.
Te pot duce într-o casă sigură. E pe numele tău.
Niciun vampir nu poate intra fără permisiunea ta.
Nici măcar eu.
Lasă-mă să te ajut.
Vrei să ajuţi?
Atunci ieşi naibii din casa mea.
Da, toţi sunt morţi.
Ar trebui să împachetăm Grimoarele. Le colecţiona de ani de zile.
Vreau să mă asigur că vor fi în siguranţă.
Putem aprinde un alt chibrit şi să-l ardem de tot.
Arată puţin respect.
- Nu pentru el. - Bin. Atunci îl îngrop.
- Ce cauţi? - Potrivit tatălui lui Luka,
într-unul din ele este o vrajă
care poate aduna energia lăsată atunci când o vrăjitoare moare.
Nu ştiam că tu şi tata-vrăjitor aţi fost aşa apropiaţi.
Nu am fost. Când mi-a redat puterile,
mi-a dat şi un mesaj.
Dacă pot găsi locul în care au fost arse vrăjitoarele din Salem
le pot aduna energia să o folosesc la nevoie.
Vom trece asta pe lista lucrurilor de făcut.
Să adunăm putere antică a vrăjitoarelor moarte.
Ştii unde au fosta arse vrăjitoarele?
Am uitat să menţionez asta?
Vom citit toate astea până găsim vraja aia?
Nu chiar.
- E aici. - Grozav. Ia restul. Să mergem.
Drăguţă casă.
Cea mai bună executată silit.
Vino-ncoace.
Mă bucur să te văd, Katherine.
- Am auzit că ai fost ocupată. - Da, am fost.
Am reuşit să fac o înţelegere cu Klaus să-ţi salvez viaţă.
Uite.
De la un viticultor din Avignon.
E gustos.
Ce a fost cu vizita surpriză de la casa Gilbert?
John mi-a spus că Ric ieşea cu mătuşa Vanilie.
Am fost geloasă.
E evident că-l joci pe degete pe John
dacă te-a invitat înăuntru.
El crede că-l ajut să o protejeze pe Elena,
deci a fost foarte de ajutor în a mă ţine informată
despre tot ce se întâmplă.
Spune-mi ce ştii.
Aveai dreptate. Nu m-am putut apropia de Klaus.
Dar am ajuns la cineva din cercul lui de încredere.
- Unul din vrăjitorii lui. - Klaus şi vrăjitoarele lui.
Mi-a spus că Klaus e dispus să-ţi acorde libertatea,
dacă-i aducem piatra lunii şi sosia.
Pot lua piatra lunii.
Ştii, Katherine, în vei trăda din nou pe băieţii Salvatore.
Aş fi fost fericită şi să fac ca ei dacă era nevoie,
dar s-au împotmolit.
Vrăjitoarea lor nu mai are puteri şi şi-au folosit singura armă pentru Elijah.
Dacă rămân cu ei, sunt moartă.
Apariţia ta schimbă tot.
Crezi că Isobel spunea adevărul? Că s-a aflat despre sosie?
Nu cred niciun cuvânt din ce spune,
dar cred că ar fi prostesc să ignorăm avertizarea.
Ar trebui să stai aici.
E mai bine ca noi să stăm cu ochii pe tine.
Cum? În casa în care poate intra orice vampir?
- Nu, casa ei e mai sigură. - Atunci vom sta acolo.
În planul ăsta, niciunul din voi nu mă scapă din ochi?
Spune-mi dacă găseşti unul mai bun.
Atunci unul din voi va trebui să vină cu mine
- la prânzul de la casa Lockwood. - Ăla vor fi eu.
Nu eu. Trebuie să mă ocup de treburi vrăjitoreşti cu Bonnie.
Asta înseamnă că o duci la...
Nu vă opriţi din cauza mea.
Dacă aveţi un plan de a opri pierzania iminentă a vampirilor,
vă ascult.
Serios.
Ce plan avem să ieşim din asta?
V-am adus o piatră a lunii,
un vârcolac, şi un pumnal pentru a-l ademeni şi ucide pe Klaus.
Iar acum, tot ce aveţi e piatra lunii.
- Sau aşa susţineţi. - Nu, o avem.
- Unde e? -Într-un loc sigur.
Am fost sinceră cu voi. E vremea să întoarceţi favoarea.
Lasă-mă să fiu sincer cu tine.
Nu încurca faptul că nu ţi-am dat foc în somn cu încrederea.
Bine. Aşa să fie.
Agentul nu a putut determina ce a cauzat focul,
dar a găsit sânge.
Fără corp, doar sânge.
- Crezi că au fost implicaţi vampirii? - Presupun că mereu sunt implicaţi.
- Hei. - Dnă. Lockwood, l-aţi văzut pe Matt?
Credeam că lucrează la prânzul de azi.
Nu, scumpo, nu l-am văzut. Scuze.
Dar dacă-l vezi, îl poţi întreba dacă ştie ceva de Tyler?
Da, sigur. Tot nu aţi auzit nimic de la el?
Nu. În biletul pe care l-a lăsat spunea că are nevoie de timp să înţeleagă ceva.
Dar aş vrea să ştiu unde e.
Scuzaţi-mă.
- Hei. Ai avut noroc cu Matt? - Nu.
Dacă spune cuiva? Dacă spune tuturor?
Trebuie să-l găsim şi să ne asigurăm că nu se va întâmpla asta.
Ai idee unde ar putea fi?
Aş vrea să ştiu, dar el nu e genul care să fugă.
Nu aşa trebuia să se întâmple asta.
Trebuia să-i spun la momentul potrivit, în modul potrivit.
Şi el trebuia să fie ok pentru că mă iubeşte.
Te vom ajuta să-l găseşti. Trebuie doar să accept ceva pentru Jenna.
Bine, sună-mă când termini,
eu continui să-l caut.
Poate se va răzgândi.
Tu ai făcut-o.
Aici a fost ucisă şi Emily Bennett?
Fondatorii au crezut că e poetic. Să o ardă unde au fost arse şi restul.
De unde ştii unde au fost arse?
Pentru că am încercat să o salvez.
Emily era cheia de ala ajunge la Katherine
înainte să ştiu ce nesuferită era Katherine.
Eşti sigur că suntem unde trebuie?
O, haide.
Orice farsă ai face, opreşte-te. Nu e amuzant.
- Nu fac nimic. - Nu mă pot mişca.
Inelul meu nu funcţionează. Fă ceva.
Nu cred că vrăjitoarelor le place că eşti aici.
Cred că suntem în locul potrivit.
Cred că voi aştepta afară.
Bună, Ric.
Isobel.
- Ce vrei? - Să clarific nişte probleme nerezolvate.
- Nu avem probleme nerezolvate. - Tu poate nu, dar eu am.
- Trebuie să-ţi cer scuze. - Cam târziu pentru asta.
Nu pentru ce am făcut în trecut. Am trecut de asta.
Scuze că te-am dat de gol în faţa iubitei tale. A fost meschin din partea mea.
Oricum ai încerca să îndrepţi lucrurile
în stilul vampiresc, nu sunt interesat.
Sigur că nu pentru că te-am constrâns să uiţi de mine.
Am realizat că nu vreau să fac ce am de făcut
fără să ştii ce mult te-am iubit.
Şi te-am iubit.
Te-am iubit atât de mult.
E doar al tău.
Vreţi să vă grăbiţi acolo?
Du-te dracului şi tu, Emily.
Vă las de capul vostru acolo.
Îmi poţi da Grimoarul?
Eşti sigură de asta?
- Îţi faci griji pentru mine? - Da, desigur.
Sunt sigură.
Ce-i asta?
Spiritele vrăjitoarelor care au murit aici.
Le pot simţi.
Bine. Ce spun?
Nu... nu-mi dau seama.
Bine, super.
Unde te duci?
Aici.
Aici e.
Ajută-mă să pun lumânările.
Ce naiba spun?
Ce e?
Nimic.
Sunt pregătite.
Pentru a accepta donaţia pentru bursa şcolară Miranda Sommers Gilbert,
Elena Gilbert.
- Ce faci aici? - Creez o diversiune.
Societatea Istorică a fost copilul mamei mele.
V-a considerat pe voi toţi o familie
şi ar fi onorată şi impresionată de acest dar.
Drăguţă rochie.
Te superi dacă o împrumut?
Ce se petrece? E bine?
Vă rog, lăsaţi şeriful să-şi facă treaba.
- Sângerează. E bine? - Da, mă ocup eu.
- Da? - E bine?
Să ne dăm puţin în spate? Are nevoie de aer. Totul e bine.
Elena?
- Eşti bine? - Îl sun pe Damon.
Să plecăm de aici. Haide.
E Isobel, Damon. Trebuie să fie.
Spune-i că trebuie să se ocupe de corpul lui John.
Trebuie să dai nişte explicaţii serioase Consiliului
despre faptul că John nu-i aşa mort.
Unde naiba e ea?
Scuze, Stef, dar nu te pot lăsa să mă urmăreşti.
- O, Doamne. - Bonnie? Bonnie?
Începi să mă sperii.
Bonnie!
Eşti bine?
Am făcut-o.
E ok.
Îmi cer scuze pentru sperietură, a fost doar o căzătură urâtă.
Paramedicii sunt pe drum.
Hei.
- Cum e? - Mort.
O să fie bine.
Despre ce vorbeşti? Damon, e mort.
Uite care-i treaba...
Inelul lui John?
Este o moştenire a familiei Gilbert care-l protejează pe cel care-l poartă
de entităţi supranaturale.
- Dar nu respiră. Nu are puls. - Va respira. Credeţi-mă.
Avem nevoie de o poveste să acoperim asta.
Criză de epilepsie, era beat mort, coajă de banană. Orice merge.
Dar acum, trebuie doar să-l iau de aici.
Da, e o alarmă falsă la familia Lockwood.
Ok, bine. Mersi.
- Hei. - Dnă şerif Forbes.
- Matt, ce s-a întâmplat? - Vreau să văd dosarul lui Vicki.
- Poftim? - Sora mea. Vreau să-i văd dosarul.
Vreau să văd cum ai ascuns faptul că a fost ucisă de un vampir.
Matt, trebuie să te calmezi. Eşti supărat.
- Nu ştii ce... - Nu minţi.
Trebuie să te calmezi acum.
Stefan? Cum de am ajuns acasă înaintea ta şi a Elenei?
Ce?
O, nu, nu.
Putem pleca?
Sunt la tine acasă. Dar trebuie să ne grăbim. Damon ştie cum te cazezi.
Le va lua 20 de minute să afle unde stai.
Vom pleca cu mult înainte de asta.
Bine. Cât de departe eşti?
Îmi pare rău, Katherine,
dar a trebuit să fac cum mi s-a spus.
El a vrut piatra lunii şi te-a vrut pe tine.
El? Care el?
Hei, Matt, dacă asculţi asta, înseamnă că ai ascultat
şi celelalte 25 de mesaje, care spun acelaşi lucru.
Sună-mă.
Eşti aici.
- Mama ta m-a adus aici. - Mama?
Am acuzat-o că a acoperit moartea lui Vicki şi m-a ameninţat că mă arestează.
I-ai spus şi altceva?
Nimic despre tine.
Am avut impresia că nu ar fi crezut nimic din ce-i spun, aşa că am tăcut.
M-a adus aici să mă calmez, apoi a fost chemată la muncă.
Matt.
De ce ai rămas aici dacă încă îţi e frică de mine?
Pentru că trebuie să ştiu mai multe.
Despre Vicki.
Despre tine.
Îţi voi spune tot ce vrei să ştii.
Trebuie să fie ceva în Grimoar să ne ajute să traducem incantaţia aia.
- Era doar un avertisment. - Ce fel de avertisment?
- Nu e important. - E important pentru mine, bine?
Am acces la multă putere.
Îmi spuneau doar să fiu atentă cu ea.
Cât de multă putere poţi lua de la o sută de vrăjitoare moarte?
Bonnie.
Să-ţi răspund la întrebare, multă.
Crezi că asta e casa?
Ar fi bine. E cea mai bună executare silită.
- Îţi jur că dacă nu e aici... - Nu mai fi aşa pesimist.
Eu mă duc sus.
Astea sunt lucrurile lui Isobel. Sigur suntem unde trebuie.
- Unde sunt? - Nu ştiu, Stefan.
CIMITIRUL GROVE HILL
doar pentru că nu poţi fi constrânsă,
nu înseamnă că nu te pot forţa să vii cu mine.
Asta s-a întâmplat? Ai fost constrânsă să o trădezi pe Katherine?
Chiar dacă aş fi fost, n-aş putea să-ţi spun.
Deci ai minţit.
Tu l-ai găsit pe Klaus, nu?
Ştie unde sunt acum.
Mă duci la el?
Ce-i asta?
În amintirea lui ISOBEL FLEMMING
Părinţii mei,
bunicii tăi,
au pus asta aici când a devenit clar
că poliţia nu-mi va găsi corpul.
Vin în vizită în fiecare săptămână şi aduc flori
chiar dacă nu e nimeni îngropat aici.
Isobel pe care o ştiu ei e moartă.
Poate e o parte din mine îngropată aici. Partea umană.
Partea pe care am abandonat-o când...
Când am ales să mă transform în vampir.
Partea care obişnuia să viseze
la ziua în care îşi va cunoaşte fiica.
Poftim?
Dar în loc de asta, tu ai întâlnit cealaltă parte.
Partea care şi-ar trăda sângele.
O am pe Katherine şi piatra lunii.
- Sosia e în siguranţă? - Da.
- Atunci las-o să plece. - Să o las să plece?
Klaus are tot de ce are nevoie acum.
Rolul tău s-a terminat.
- Ai făcut ce ai fost constrânsă să faci. - Am terminat?
Ai terminat
- cine era? - Îmi pare aşa rău, Elena.
Am fost aşa o dezamăgire pentru tine.
Deci după ce te-am rănit în pădure, te-am făcut să uiţi
şi mi-am promis că voi sta departe de tine.
Dar nu am putut
pentru că te iubesc.
Da. Te iubesc, Matt, aşa mult.
Îmi pare aşa rău pentru ce s-a întâmplat cu Vicki.
Şi aş vrea să spui ceva.
Sunt complet singur.
- Nu, nu eşti. - Mamei nu-i pasă.
Sora mea e moartă, iar toţi prietenii mei sunt mincinoşi.
- Şi tu eşti... - Încă sunt eu.
Încă sunt eu. Sunt doar... Sunt doar puţin...
Nu, nu.
E prea mult. Totul. Totul e prea mult.
- Nu vreau să ştiu asta. - Spune-mi ce să fac.
Spune-mi ce să fac. Vreau să te ajut.
Poţi să mă faci să uit.
Mi-ai mai făcut asta.
- Nu... Nu cred că... - Te rog, fă-mă să uit, Caroline.
Nu vreau să mă uit la tine şi să văd ce văd acum.
Poate după o vreme...
doar fă-mă să uit, Caroline.
Ok.
Ok, Matt.
E al lui Isobel?
Nu m-am gândit că mă voi simţi prost pentru că e moartă, şi totuşi...
Era mama ta.
De ce m-au lăsat să plec?
Orice John i-a spus lui Isobel, trebuie să presupunem că şi Klaus ştie.
Ştie că tu nu te vei transforma în vampir.
Ştie că ne ai pe noi care avem grijă de tine.
Ştie că nu voi fugi.
De asta trebuie să luăm nişte măsuri de siguranţă.
Pentru că am fost păcăliţi. Noi toţi.
- Ce-i asta? - Actele casei. Pe numele lui Zach.
După ce semnezi, va fi pe un nou nume.
Îmi daţi casa voastră?
Isobel avea o idee bună cu casa aceea, stai aici până se termină totul.
Aşa poţi controla cine e invitat şi cine nu.
Dar voi fi foarte supărat dacă nu mă vei primi înăuntru.
Jur, nu ştiam că va face asta, îmi pare rău.
Îmi pare atât de rău.
Damon, dă-i drumul.
Trebuie să stau de vorbă cu el.
- Ţi-am spus să nu-ţi faci griji. - Un avertisment.
Doar atât ai vrut să-mi spui? Ăsta e un avertisment al naibii, Bonnie.
Dacă foloseşti prea multă putere o dată, te va ucide.
De cât de multă e nevoie să ucizi unul din Primii vampiri?
- De toată. - Nu. Nu te voi lăsa să faci asta.
Jeremy, crezi că m-am născut cu puterile astea
doar să fac pene să zboară şi să sting lumânări?
Am fost chemată să fac asta cu un motiv.
Nimeni nu e chemat să moară.
- Elena nu te va lăsa să mori pentru ea. - De-asta nu-i vom spune.
Tu auzi ce spui?
Nu e doar pentru Elena, Jeremy.
E pentru tine, e pentru toţi.
Dacă eu sunt singura care poate opri asta,
atunci va fi decizia mea.
A nimănui altcuiva. A mea.
Am făcut-o.
Am băut chestia cu verbină,
am mers acolo şi am pus-o să-mi spună tot.
Apoi i-am cerut să mă facă să uit.
Mulţumesc, Matt. Ştiu că nu e uşor,
dar mă bucur că mi-ai spus ce s-a întâmplat noaptea trecută.
Vreau să-mi spui tot ce a spus.
Simt ca şi cum ar fi murit.
A murit.
Mereu am ştiut că era apropiată de Katherine,
dar nu am realizat că ea şi Isobel lucrau împotriva mea.
Două din cele mai nepăsătoare şi egoiste din vampirii din lume
şi totuşi, erau prietene adevărate.
Dacă asta ai crezut despre ea, de ce ai avut încredere în ea?
Pentru că am fost acolo când te-a născut, Elena.
Am văzut cât de mult a durut-o să renunţe la tine.
Şi pentru că ea a fost prima fată pe care am iubit-o.
Şi când a spus că te va ţine în siguranţă,
am crezut-o.
Acum, voi face tot ce vrei să fac.
Dacă te simţi mai bine fără mine în preajmă, voi pleca.
Distrugi totul, John. Toţi ce atingi se destramă.
Dar eşti singurul părinte pe care-l mai am.
Poate pot învăţa să nu te urăsc.
Ok.
Hei, Bonnie a zis că vraja a funcţionat. E pregătită.
Măcar ceva a mers bine azi.
Katherine nu ştie că Bonnie şi-a recuperat puterile.
Iar Isobel nu ştia
că tu şi Jeremy aţi dus-o pe Bonnie să facă asta.
Doar noi ştim asta.
Asta o face pe Bonnie arma noastră secretă.
Alaric?
- Mi-a fost dor de tine. - Klaus.
Jurnalele vampirilor ne. - Klaus.