Viděli jste...
Upíři a vlkodlaci se pohybovali volně, než byli prokleti a oslabeni.
Od té doby se vlkodlaci proměňují jen za úplňku.
A upíři jsou oslabeni sluncem.
Tvrdíš, že po mně jde úplně nejstarší upír na světě?
Chceš najít Klause? Začni u Isobel, u Eleniny matky.
-Jsem připraven uzavřít dohodu. -Jakou?
Zůstaň tady a nesnaž se nechat zabít.
-Proč mi pomáháš? -Nechci, abys byl sám.
Kousnutí od vlkodlaka může upíra zabít. Žádné přátelení.
-Co tady děláš? -Chyběla jsi mi.
-Ahoj. -Já jsem Jules.
Snažím se najít Masona.
-Měla bys opustit město. -Vyhrožuješ mi? Za úplňku?
Hojí se to.
Dobré ráno.
Všechno v pořádku?
Bylo to zvíře. Vlk. Zaútočil na nás v noci.
Jste v pořádku?
Ano.
Ale moji přátelé! Všichni jsou mrtví.
Nahlásím to.
-Centrálo, ozvi se. -Mluv Jerry.
UPÍŘÍ DENÍKY II. 12. díl: Pád
Stefane?
Stefane.
Stojíš přímo za mnou, že jo?
Jo.
-Dobré ráno. -Nechci bez tebe být už ani minutu.
-Nikdy. -Já taky ne. Ale...
Nekaz tuhle chvilku.
-Zkazíš ji, že? -Rozhodně ji zkazím.
-Nemůžu dělat, že je vše v pořádku. -Katherine je uvězněná v hrobce.
Já vím, ale ještě tady pořád máme ten malý problém s tím,
že se máš stát lidskou obětí Klause.
Ano, ale Eliáš slíbil, že mě a všechny ostatní bude chránit,
dokud budeme hrát podle jeho pravidel.
Dokud ty budeš dodržovat jeho pravidla.
Prosím, nehledej Isobel.
Katherine řekla, že Isobel by mohla mít nějaké odpovědi.
A já mám jen pár otázek, to je všechno.
Stefane, mám s Eliášem dohodu.
Správně. Ty s ním máš dohodu. Já ne.
Ty bys měla dodržet slovo.
Stefane, nechci, aby se komukoli cokoli stalo.
Chtěl jsem snad někdy, aby se někdo zranil?
Železník. Je to slabé.
Ale jsi si jistý?
Jen proto, že Katherine si vybudovala odolnost...
Ano. Do dna.
-Jsi v pořádku? -Jo.
Jak může Eliáš ovládnout jiného upíra?
Je jeden z původních. Nevím vlastně, co to znamená.
Nevím, jestli vůbec někdo ví, co to znamená.
Možná až na Isobel.
A my bychom se jí měli zeptat.
Narodila jsem se v roce 1450. Takže jsem stará 560 let.
Kdybys byla láhev vína...
Takže můžu umřít. Žila jsem dost dlouho.
Jestli začneš být sentimentální, zabiju tě rovnou sám.
Jen abych zbavil sebe tohohle utrpení.
No tak, je to jen malé vlkodlačí kousnutí.
Malé vlkodlačí kousnutí, které je pro upíra smrtelné.
Podle legendy, což je dost nespolehlivý zdroj.
Vypij to.
Krev léčí.
Jo.
-Opravdu se mi zdá, že to pomáhá. -Podíváme se na to. No tak.
Ukaž mi to.
Jak to vypadá?
Rozhodně líp.
Že jo, Eleno?
-Není to zlé. -Kde je Stefan?
Odešel. Potřebuju, abys s ním promluvil.
Je přesvědčený, že musí najít Isobel, ale já myslím, že to naštve Eliáše.
To nemůžu. V tomhle souhlasím se Stefanem.
Ale mohla by sis na chvíli zahrát na sestřičku.
-To není nutné. -Je to nutné.
Elena je dobrák. Má to v povaze. Nemůže odolat.
Damone.
Umře?
Pravděpodobně. To vlčí kousnutí způsobilo infekci, zhoršuje se to.
-Jako jed? -Nevím, Eleno.
Nejsem žádný expert.
-To je mi líto. -Smrt je součástí života.
Přijdeme, odejdeme. Čím dřív umře, tím líp.
Je to tu jako na pohřbu.
MYSTIC FALLS BOOSTER CLUB BARBECUE
-Jak se cítíš? -Jsem v pořádku.
Bolestivě. Bolí mě každý sval.
Zvládl jsi to. Víš, ty...
Tvůj první úplněk a nikoho jsi nezranil.
A už to bude snazší. Zlepšíš se a naučíš se to ovládat
a nebude to tolik bolet.
To nevíme jistě.
Ne, ale krůček po krůčku, Tylere.
Minulá noc byla vítězství. Musíš to tak brát.
Podívej, vážně ti chci poděkovat.
Nevím, co bych dělal, kdybys tam nebyla.
Každopádně příští měsíc bychom asi měli zlepšit ochranu,
protože v jednu chvíli to bylo tak tak.
A to by bylo prostě...
-Co? -To nevadí. To jen...
Počkej, ne. Ne, co? O co jde?
Není to nic velkého. Jen že, jedno kousnutí...
... je pro mě, však víš, konečná.
O čem to mluvíš?
Podle legendy vlkodlačí kousnutí může upíra zabít.
Jak to víš?
Myslím...
Myslím, že jsem to někde četla.
Ahoj, Caroline. Máš chvilku?
-Ahoj, Matte. Co se děje? -Jo, jistě.
Uvidíme se později.
O nic nešlo, ano? Mezi mnou a Tylerem nic není.
-Jen jsme se bavili. -Věřím ti.
Podívej, Caroline, jsi všechno, jen ne lhářka.
Vždy jsi ke mně byla upřímná. Věřím ti.
To je dobře.
A proto chci být upřímný já k tobě.
Protože si myslím, že jsme se trochu unáhlili.
Poslouchám.
A víš, že často ztratím řeč. Tohle se mi nelíbí.
Ať už se mezi námi děje cokoli,
tak tě chci jen...
Hej.
-To nemůžeš. -Proč?
-Prostě... -Ale Caroline...
Ne, Matte, chápeš?
Šerif Forbesová? Zdravím. Jsem známá Masona z Floridy.
Jules, že ano?
Máte nějaké novinky?
Nikdo o něm nic neví. Začala jsem vyšetřování.
Jakmile se něco dozvím, dám vám vědět.
Damone, ta vlkoška je v Grilu.
Děkuji.
To je ta...?
Jo, jo. Právě jsem nechal Damonovi zprávu.
Takže teď za něj děláš špinavou práci?
Mohla by mít lék pro Rose.
V Isobelině výzkumu jsem nic nenašel. Jen, že je to smrtelné.
Víš ještě, jak zkontaktovat Isobel?
I kdybych věděl, stejně ti nepomůže.
Katherine říkala, že Isobel o Klausovi věděla.
Takže teď nejde o Rose. Jde o Elenu.
Mám na ni staré číslo. Zřejmě už bude odpojené.
Takže ti nebude vadit, když mi ho dáš?
Víš, že Isobel nemůžeš věřit. Ani když se to týká Eleny.
To já vím.
Tak dobře. Kouknu se po něm. Když ho najdu, pošlu ti ho.
Tohle je děs.
Jsem upír. Chřipku jsem neměla už pět století.
-Běž do postele. -Upíří nejsou nemocní.
Když umřeme, tak je to rychlé a náhlé.
A nemoc s tím nemá nic společného.
-Nezemřeš. -To zní tak lidsky.
Nikdy předtím jsi nebyla v Damonově pokoji, že?
JIH PROTI SEVERU MARGARET MITCHELLOVÁ
Čekala jsi něco jiného?
Je to jen pokoj s postelí.
Možná jsem čekala hedvábné povlečení.
Abys věděla, tak máš štěstí.
Nikdo mě nemiloval tak, jako jsi milovaná ty.
-O tom pochybuju. -Trevor byl můj nejlepší přítel.
Nic víc.
A celé roky jsem strávila na útěku před Eliášem.
Nikdy jsem si nemyslela, že bych se mohla usadit.
Představa rodiny se k upírům moc nehodí.
-Proč to chceš tak rychle vzdát? -Nic nevzdávám. Tady.
A jak říkáš té tvé dohodě s Eliášem?
-Říkám tomu moje nejlepší možnost. -Je to tvoje nejsnazší možnost.
To není spravedlivé.
Vážně myslíš, že tvoje kamarádka zničila ten kámen?
S Bonnie jsem mluvila. Vím, že jí pomáhal jiný čaroděj.
Zřejmě pracoval pro Eliáše, takže ne, nemyslím si to.
Ty jsi fakt odhodlaná umřít.
Já aspoň před smrtí utíkala, ty se ani nesnažíš.
Jsem tak unavená.
Ne, přestaň, počkej.
Řekni mu, ať připraví koně.
To nic, Rose. Prospi se trochu. Až se vzbudíš, budeš se cítit líp.
Trevore, nebuď hloupý.
Nedorazíme tam před východem slunce.
Eleno. Eleno, potřebuju víc krve.
Jo. Samozřejmě. Tady.
Všechno bude v pořádku.
Všechno je to jen tvoje vina, Katerino.
-To ty, Katerino. Ty jsi to zavinila. -Jsem Elena. Rose.
-Ty zrádkyně. -Nejsem Katherine.
Eleno?
-Panebože. -To jsem já, Elena.
Panebože, Eleno, moc mě to mrzí.
Nevím, co se to se mnou děje.
V pořádku. Budeš v pořádku.
-Moje mysl... Jsem... -Bylo to jen na vteřinu.
-Promiň, neboj se mě. -Nebojím.
Nebojím se tě.
Ale musíš si odpočinout.
Mám strach.
Nejsi sama. Jsem tu s tebou.
A kde? Kde to jsme?
V Damonově pokoji. Jsi v Damonově pokoji.
Chci jít domů.
Vyprávěj mi o něm.
St. Austell.
Třicet kilometrů jižně od Londýna.
Samé pole, stromy a koně.
Zní to nádherně.
Když žiješ dost dlouho, tak všechno zmizí.
Promrhala jsem tolik času, kéž bych se tolik nebála.
ISOBEL 919-399-2507
VYTÁČENÍ...
Isobel, tady Stefan Salvatore. Potřebuju s tebou mluvit.
Jde o Elenu.
Je to důležité.
-Co tady děláš? -Čekám tu na tebe.
Poslouchej mě, je tady hodně lidí.
A sakra. Jak jí teda vytrhnu slezinu z těla?
Vím, že jsi kvůli Rose naštvaný.
Proč si všichni myslí, že jsem kvůli Rose naštvaný?
Nevím, jestli to víš, ale upíři někdy umírají.
Teď si jdu přátelsky popovídat s madam vlčicí, bratře, klídek.
ISOBEL
Prosím?
No vida.
Snad to není ten, kterého jsem chtěla zabít.
Příště to budu muset napravit.
Dalšího úplňku se nedožiješ.
Pokud...
Když mi řekneš, jak vyléčit vlkodlačí kousnutí,
tak tě nezabiju.
Slibuješ?
Ano.
Jdi se vycpat.
-Nebojím se tě. -Potom jsi velmi, velmi hloupá.
Jak se má tvoje kamarádka? Rose? Jmenuje se tak, ne?
Už se začala třást zimou? Už má nesnesitelné bolesti?
Jestli existuje lék, tak mi to řekni. Nebo si začni hlídat záda.
Zmínila jsem se o té ztrátě paměti? Bude jí to užírat mozek.
Brzy bude vzteklá.
Chceš lék? Řeknu ti o jediném, který existuje.
Vezmi dřevěný kolík a vraz jí ho do srdce.
Přinesla jsem čisté povlečení.
Tady Elena. Mám obavy o Rose. Myslím, že bys měl přijít domů.
Rose?
Panebože!
-Katerino! -Ne.
Rose, přestaň. To jsem já, Elena.
Nejsem Katherine. Máš halucinace.
Já nejsem Katherine. Nejsem Katherine.
Eleno? Vím, že to jsi ty a ne Katherine.
Eleno, prosím. Potřebuju tvou pomoc.
Caroline.
-Proč? -Proč co?
-Políbil jsem tě. -Já vím. Byla jsem u toho.
Tak proč jsi utekla?
-Překvapil jsi mě. -Jo?
-Co jsi čekal, že udělám? -Ne tohle.
-Tak to je mi líto. -A...
A co? Co chceš, abych řekla, Matte?
Něco. Cokoli. Co jsi cítila?
Cokoli blížící se pravdě by bylo milé.
Dobře. Cítila jsem,
že tě
miluju.
"Miluju tě?"
Tak kde je problém?
Co mi to tajíš, Care?
Jestli mě miluješ, tak mi to řekni.
O co jde?
Matte? Potřebujeme víc burgerů.
Teď ne, Dano.
Jsi v pořádku?
-Kde je Rose? -Nevím.
Promiňte.
Jste v pořádku?
-Ahoj. -Díky, že jsi přišel tak rychle.
-Byl jsem poblíž. Co se stalo? -Upír.
Jeden zástupce naštěstí objevil tělo, než si ho všiml někdo jiný.
Pak musíš zabezpečit okolí.
Nevzbuďte paniku, ale radši párty přesuňte do kavárny.
-Mám východní stranu, ty západní? -Jasně.
Ahoj Stefane, to jsem já.
Nevím, kde jsi, ale zavolej mi, prosím. Je to důležité.
Už se ti ozval? Víš, co chystá?
Můj malý bratříček není zrovna teď mojí prioritou. Vezmi si to.
Tak pojď, jdeme.
Hele, kvůli čemu tam byla policie?
Nějaký údržbář měl infarkt.
Byl na místě mrtvý.
Eddie?
Rose, přestaň!
Rose. Rose. To jsem já, Damon.
To jsem já.
To jsem já, Damon.
To jsem udělala já?
Panebože. Nechtěla jsem nikomu ublížit.
-Nikdy jsem nikomu nechtěla ublížit. -Já vím, já vím.
Je mi to líto, je mi to líto.
Tak pojď, odnesu tě domů.
Ne, já nemám domov. Už strašně dlouho nemám domov.
Ať to přestane. Prosím, ať už to přestane. Ať to přestane.
Tak pojď.
Ahoj.
-Omlouvám se. -Máš za sebou vražedné běsnění.
To se stává.
Je mi to líto, Eleno.
Nerada beru lidské životy. Nikdy jsem to neměla ráda.
Neměla bys tu být.
To je to nejhorší. Lov.
Potřeba zabíjet. Žízeň.
Potěšení, které ti to potom přináší.
Neměla jsem být zlá.
-Bolí to. -Tak o tom přestaň mluvit.
Damon je jako já.
Chce, aby mu na ostatních záleželo,
ale jakmile k tomu dojde, tak uteče.
Omlouvám se za to, co jsem dnes udělala.
-Já vím. -A ty s tím musíš bojovat.
Vím, že máš strach, ale i tak to musíš udělat.
Proč jsi na mě tak hodná?
Takoví lidé jsou.
Jaké to je, když jsi člověkem,
se nedá nikdy zapomenout.
Pronásleduje mě to.
Je to ta jediná věc, která mi dává sílu.
Už to ani tak moc nebolí.
-Co budeme dělat? -Jdi.
-Dobře. -Damone...
Jdi, já se o ni postarám.
Panebože! Ať to přestane! Ať to přestane!
Už to dál nevydržím. Ať to přestane.
Ahoj.
Kde jsi byla?
Ve škole. Co se děje? Co potřebuješ?
-Musíme si promluvit. -Proč?
Co je to s tebou?
Nerozumím jedné věci.
-Které? -Proč jsi to riskovala?
Jestli může vlkodlačí kousnutí upíra zabít,
tak proč jsi to riskovala?
-Protože jsi potřeboval pomoc. -Mohl jsem tě zabít.
Ale nezabil.
Nerozumím ti, Caroline.
Proč je pro tebe tak těžké přijmout cizí pomoc?
-O to nejde. -Jo, jde, Tylere.
Jako bys nechtěl, aby na tobě někomu záleželo.
A promiň, ale mně na tobě záleží.
Tak mi promiň, jestli jsem překročila hranici tím, že...
To nemůžeš.
Promiň, to...
Všichni mě musíte přestat líbat!
Kdo by si pomyslel, že budeš milý?
Nejsem milý.
Jsem zlý. A líbí se mi to.
Lžeš.
Jen spi.
Sem jsem chodila nejraději, když jsem byla malá.
Jak jsi to věděl?
Doneslo se to ke mně.
Řekla jsi to Eleně.
Já sním?
To slunce tak hřeje.
Chybí mi to.
Chybí mi být člověkem.
Lidskost se hrozně přeceňuje.
Měla jsem přátele. Rodinu. Něco jsem znamenala.
Pořád něco znamenáš.
Ne.
Ale ty ano. Vybudoval sis život, ať už to chceš připustit, nebo ne.
-Já strávila 500 let jen existencí. -Neměla jsi na výběr.
-Utíkala jsi před Klausem. -Vždycky máš na výběr.
Víš, kazíš náš perfektní den
svým divným filozofickým blábolením.
Ráda bych si užila čerstvý vzduch. Užiješ si ho se mnou?
Na chvilku.
Děkuju.
Za co?
Ta bolest odezněla.
To jsem rád.
Uvidím je zase?
Svou rodinu?
Myslím, že uvidíš toho, koho budeš chtít.
To by bylo hezké.
Možná uvidím i Trevora.
Už se nebojím.
-Dáme si závod k těm stromům. -Prohraješ.
Jsem starší a rychlejší.
Myslíš?
Tenhle sen ovládám já, tak budu možná podvádět.
Až napočítám do tří.
Raz,
dva...
Tady je tvůj upír.
-Jak jsi ji našel? -To je jedno. Hlavně, že je po všem.
Děkuju, Damone. Znovu jsi pomohl ochránit tohle město.
Pohřbím to tělo.
Díky, že jsi přišel.
-Co ode mě chceš? -Být tvou přítelkyní.
Mason by to chtěl.
Vím o Masonovi.
A o tobě.
-Co víš? -Vím, že jsi vlkodlak.
A vím, že tvá malá kamarádka Caroline je upír.
-Jak víš o Caroline? -Ty je nedokážeš vycítit?
Proboha.
Ty jsi úplný nováček.
Kolikrát ses proměnil?
Můžu ti pomoct.
Víš, kde je Mason?
Je mrtvý, Tylere. Byl zavražděn.
-Ne. -Chceš vědět, kdo ho zavraždil?
-Prostě přestaň. -Tvoje malá blonďatá upírka.
To by Caroline nikdy neudělala.
Byla za tím ona a její malí upíří kamarádi, Tylere.
Caroline je jediný upír ve městě.
Tohle ti řekla? Lhala.
Tohle město se upíry jen hemží.
Ale neboj se, my je dostaneme.
Kdo jsi?
Jsem tvá přítelkyně.
Existují další jako my, už jsou na cestě.
-Měla jsi odejít. -Odešla jsem,
ale pak jsem přišla ověřit, že jsi v pohodě.
Toho gesta si cením.
Jsem rád, že už je konec.
Víš, že tomu nevěřím.
Jdi domů, Eleno. Odpočiň si. Zítra bude úplně nový den.
-Jsem tvá přítelkyně. -To moc dobře vím.
A přítel většinou pozná, když jeho přítel trpí.
Co chceš slyšet? Že mi na Rose záleželo?
Že jsem naštvaný?
Nezáleželo a nejsem.
A je to tady, předstíráš, že jsi své city vypnul, že nic necítíš.
Damone, jsi tak blízko. Nevzdávej to.
Cítím to, Eleno, jasný? A je to na nic.
A ještě víc na nic je to, že jsem to měl být já.
Jules šla po mně.
Cítíš se provinile.
To by bylo lidské, ne, Eleno? A já nejsem člověk.
Zrovna ty něco povídej o vzdávání. Ty pořád něco vzdáváš.
Jdi domů. Už bylo dost zkázy, melancholie i osobního růstu.
Dobře. Půjdu.
Dobrou noc, Damone.
Stefane. Jsi doma.
Rose?
-Volal jsem Isobel. -Já vím.
-Promiň. Musel jsem. -To je v pořádku.
-Našel jsi ji? -Ne tak docela.
Ahoj, Eleno.
Strýčku Johne.
Pane, jste v pořádku?
Co se stalo?
Ztratil jsem se.
A ležíte uprostřed silnice?
Takhle ztracený nejsem.
Metaforicky.
Existencionálně.
-Potřebujete pomoc? -No...
Ano, potřebuju. Můžete mi pomoc?
-Jste opilý. -Ne. No, ano, možná trochu.
Ne, prosím, neodcházejte. Opravdu potřebuju pomoc.
-Nehýbej se. -Nechci žádné potíže.
To já taky ne.
Ale nic jinýho nemám.
Proč se nemůžu hýbat?
-Jak se jmenuješ? -Jessica.
Ahoj, Jessico. Mám tajemství.
Velké tajemství. Ale nikdy jsem ho neřekl nahlas.
Jaký to má smysl? Nic se tím nezmění.
Nebudu se pak cítit dobře. Nedonutí mě to adoptovat štěňátko.
Nemůžu být takový, jakého si mě ostatní představují.
Takový, jakého si mě ona představuje.
Tohle je mé pravé já, Jessico.
-Ublížíš mi? -Nejsem si jistý.
Protože ty jsi má existenční krize.
Zabiju tě? Nezabiju tě?
Prosím, ne.
Ale já musím, Jessico, protože nejsem člověk.
A chybí mi to. Chybí mi to víc než cokoli jiného na světě.
To je moje tajemství.
Ale existuje jen určitá míra utrpení, kterou člověk snese.
Prosím, ne.
Dobře.
Můžeš jít.
UPÍŘÍ DENÍKY
České titulky Michaela Křížová Iyuno-SDI Group 2022 snese.