Ştiu ce risc, dar trebuie să o cunosc.
-Ce eşti? -Sunt un vampir.
Spune-mi despre fosta ta, Katherine? Ţi-a frânt inima.
-Asta a fost acum mult timp. -De ce arăt ca ea?
-Care-i problema ta? -Nu ştiu, bine?
-Oaia neagră se întoarce. -Tyler?
-Cine-i tipul cu Carol? -Mason Lockwood.
Familia Lockwood are un secret.
Nu sunt vampiri. Sunt altceva.
Îl iubesc pe Stefan. Mereu va fi Stefan.
Nu, Damon. Opreşte-te.
E Katherine. A distrus tot ce-i bun la el.
Îl urăsc, Stefan.
I-am dat sânge. Katherine a ucis-o, evident.
-A plus B egal... -Pentru că mi-e foame.
Mersi că ai venit, Ric.
Vrei ceva de băut? Cafea, coniac, coniac în cafea?
-Elena mi-a zis că ai nevoie de ajutor. -Da.
Speram că ne poţi ajuta să aflăm ceva despre familia Lockwood.
De ce aş şti ceva despre familia Lockwood?
Tu nu.
Dar soţia ta nu aşa moartă ar putea şti.
Cercetarea lui Isobel de când aţi fost împreună la Duke.
Ai zis că a petrecut ani întregi cercetând oraşul acesta.
Cercetarea lui Isobel aici în Mystic Falls era bazată pe folclor şi legende.
Atunci am crezut că totul este ficţiune.
Ca acea poveste incredibilă despre vampiri.
-În afară de vampiri, ce mai e? -Licantropul.
Stai, ca vârcolacii?
Nici vorbă. E imposibil.
-E prea Lon Chaney. -Este?
Sunt pe planeta asta de vreo 160 de ani, nu am dat peste vreunul.
Dacă vârcolacii există unde naiba sunt?
De ce suspectaţi familia Lockwood?
Verbina nu a afectat primarul de Ziua Fondatorilor, dar dispozitivul Gilbert da.
Şi l-a afectat şi pe fiul lui, Tyler.
La carnavalul şcolar, unchiul lui Mason, a arătat
comportament inuman când s-a luptat cu unul din muncitorii de la carnaval.
Sugerează un fel de entitate supranaturală.
Speram ca cercetarea lui Isobel să ne ajute să aflăm ce e.
Toate lucrurile ei încă sunt la Duke.
Biroul ei încă e acolo. Şi ea încă e dispărută teoretic.
Şi putem primi acces acolo?
Ric, trebuie să ştim cu ce ne confruntăm.
Dacă asta cu omul-lup e reală, am văzut suficiente filme să ştiu că nu-i bine.
Înseamnă că Mason Lockwood este un Lon Chaney real.
Şi că acel Tyler poate fi Lon Chaney Jr.
Ceea ce înseamnă că Bela Lugosi, adică eu, e dat dracu.
Caroline?
Sunt Caroline. Lasă un mesaj.
Hei. Am crezut că ai zis că eşti acasă.
Tyler plănuieşte ceva la locul de înotat.
Voiam să ne petrecem ziua împreună.
Unde eşti? Sună-mă.
-Eşti sigură că vrei să faci asta? -Ce parte?
Să caut prin munca de-o viaţă a mamei
sau să merg la Duke cu Damon?
Oricare. Amândouă.
Sunt sigură despre prima parte. Şi apoi, Ric e un amortizor bun.
Putem crea o legătură cu sentimentele noastre anti-Damon.
Aş fi vrut să vii şi tu, totuşi.
Ştii ce, poate ar trebui să aşteptăm câteva zile.
Până când Caroline nu mai e un pericol, iar apoi pot merge cu tine.
E în regulă că merg, nu? Fii sincer, dacă nu e, pot sta aici.
-Şi putem avea grijă de Caroline. -Nu, vreau să te duci.
Bine? Vreau.
Ai întrebări despre descendenţa ta şi despre Katherine şi
nu voi lăsa faptul că merge şi Damon
să te ţină de la şansa de a primi răspunsuri.
-Nu-ţi place asta, nu? -Nu-mi place.
-Dar te iubesc. -Şi eu te iubesc.
A trecut ceva timp.
Şcoala m-a ţinut ocupat.
Vreau să ştii că înseamnă mult pentru mine
că Elena are o conexiune cu mama ei.
Apreciez că o iei cu tine.
M-am gândit că e timpul să mă ocup de lucrurile soţiei mele moarte, ştii?
Uite, Jenna, ştiu că lucrurile între noi au fost cam da-şi-nu.
Şi-mi pare rău pentru asta.
-Dar poate după ce... -Nu, nu face asta.
Nu jumătate de scuză, jumătate speranţă pentru viitor.
Elena, vii?
Fă ce trebuie să faci.
-Hei, eşti bine? -Da.
Doar bărbaţii şi bagajele lor.
Îmi pare rău că nu poţi veni şi tu, Stef.
-Sună-mă dacă ai nevoie de ceva. -Voi avea grijă de ea.
E vremea de plecare.
Pa.
Ai fost vreodată la ruinele alea vechi din pădure?
-La vechea moşie Lockwood? -Da.
Ce ştii despre ea?
A fost casa originală de colonie. O arhitectură antebelică superbă.
Şi dacă nu ar fi ars din temelii probabil încă am sta acolo.
Care-i treaba cu pivniţa de la subsol?
Nu vorbim despre acele feluri de camere.
-De ce nu? -Pentru că suntem în Sud, dragule.
Nimănui nu-i place să-şi amintească despre vechile timpuri ale sclaviei.
Hei. Despre ce vorbiţi?
Despre vechea proprietate Lockwood.
Mă gândeam să invit nişte prieteni acolo.
Ai grijă. Dacă se întâmplă ceva pe proprietate, familia e răspunzătoare.
Desigur.
Nu ştiu cum să fac un inel de zi.
Emily l-a făcut pe al meu şi pe al lui Damon. Instrucţiunile sunt în Grimoar.
-Asta nu înseamnă că pot face vraja. -Bonnie.
Ştii cum să dobori vampiri cu o privire.
Bine? Cred că poţi să-i dai de cap.
Caroline a ucis pe cineva, Stefan.
Nu-i pot face să-i fie mai uşor să facă asta.
Nu o facem să-i fie mai uşor. Îi dăm o şansă să supravieţuiască.
Cu fiecare zi în care e ruptă de vechea ei viaţă, de tine, de Elena, de Matt,
va face să-i fie mai greu să ţină la umanitatea ei.
-Ştii că nu va mai răni pe nimeni? -Nu.
Dar dacă nu facem tot ce putem
sau măcar să avem încredere în faptul că poate să se stăpânească
am putea la fel de bine să o ucidem acum.
Nu ştiu dacă pot avea încredere în ea. Nu cu asta.
Atunci ai încredere în mine.
Cum stai acolo în spate?
Toată treaba cu prefăcutul că mă urăşti devine puţin prostească.
Nu cred că se preface. I-ai ucis fratele.
Această afirmaţie are un mare asterisc.
S-a întors la viaţă.
Mulţumită unui inel pe care nu ştiai că-l poartă.
-De ce eşti sigură că nu ştiam? -Ştiai?
Da.
-Minţi. -Elena, am văzut inelul.
Este mare şi de prost gust. N-ai cum să nu-l vezi.
Deci nu-mi pot alege inelul pe care trebuie să-l port tot restul vieţii?
-Dacă nu-l vrei... -Nu, ea...
Ea îl vrea.
-Acum ce urmează? -Partea în care îţi explic regulile.
Vrăjitoarea care pune vraja pe inel are puterea de a o ridica.
-Deci dacă vei răni pe cineva... -Nu voi răni pe nimeni.
Eşti un vampir.
Asta înseamnă că impulsul de a ucide e parte din ce eşti.
În clipa în care-l laşi să câştige, te voi opri.
-Ar trebui să fii prietena mea. -Nu pot ignora ce s-a întâmplat.
Va trebui să-mi dovedeşti că Caroline pe care o ştiu nu a dispărut.
Acum, pune inelul pe pat.
Chiar crezi că am vrut să-l ucid pe tipul de la carnaval?
Tot mort e. Vrei să fac vraja asta sau nu?
Gata.
Asta-i tot?
Nu s-a întâmplat nimic vrăjitoresc.
Ştii, lumini care pâlpâie, rafale de vânt.
-Ai mai făcut asta? -Caroline.
Vreau să mă asigur că a funcţionat.
A funcţionat.
-Dacă nu ar fi funcţionat, Bonnie? -E doar a ta.
Isobel a fost angajată oficial de Departamentul de Antropologie
pentru că majoritatea fenomenelor paranormale sunt bazate pe folclor.
Scuze. Bună, sunt Alaric Saltzman.
-Am sunat mai devreme. -Da.
Desigur. Sunt Vanessa Monroe, asistent de cercetare.
Folclor comparativ.
Doar să iau cheile lui Isobel.
Scuze, ei sunt prietenii mei Elena şi Damon. Sper că nu e un deranj.
Te rog, brioul lui Isobel e pe aici.
Isobel a fost una din primii mei profesori. Sunt absolventă.
Era genială.
Şi una din motivele pentru care am ales să studiez folclorul.
Trebuie să întreb,
-aveţi veşti noi? -Nu, mă tem că nu.
E chiar pe aici.
Voi aprinde lumina. Uitaţi-vă în jur.
Fascinant, nu?
Unde s-a dus?
Grăbeşte-te.
Scoate-o.
Nu ajung la ea, Elena.
Scoate-o o dată. Mă doare.
-O ucid pe nemernica aia. -Ba nu o vei ucide.
Priveşte-mă.
Dacă o atingi, îţi jur că nu voi mai vorbi cu tine niciodată.
Ce te face să crezi că ai vreo putere asupra mea?
Pentru că am primit o săgeată în spate pentru tine?
Te supraestimezi grav.
Da, am uitat că am uitat că vorbesc nu o minte de psihopat
care cedează şi ucide oameni impulsiv.
-Fie, du-te, fă ce vrei. -Încerci să mă manipulezi.
Dacă prin manipulare vrei să spui că-ţi zic adevărul, da, sunt vinovată.
Bine.
Te rog. M-am speriat. Şi tu ai fi făcut la fel.
Nu e posibil. Katherine Pierce nu poate fi în viaţă.
Iar Damon Salvatore a murit în 1864.
Am citit cercetarea lui Isobel.
Atunci ar trebui să ştii cum de e posibil.
Sunt Elena Gilbert.
Fiica lui Isobel şi o descendentă a Katherinei Pierce.
Iar el este Damon Salvatore, pe care l-ai săgetat.
Aş fi foarte drăguţ cu mine acum.
Avem nevoie de ajutorul tău.
Trebuie să vedem cercetarea lui Isobel. Orice legat de Mystic Falls.
-Deci ce fac când văd iepurele? -Îl alergi, îl prinzi, te hrăneşti.
Nu e ucisul de animale drăguţe şi fără apărate
primul pas în a deveni un criminal în serie?
Ai sărit peste criminal în serie şi ai merg direct la vampir.
Dacă nu eşti serioasă despre asta, ar trebui să-mi spui.
Nu, sunt.
Jur că sunt, bine? Dar....
Nu am mai fost la soare de zile.
Toţi sunt la locul de înotat şi Matt e acolo.
Mi-a spus în sfârşit că mă iubeşte, şi el îl tot evit.
Iar acum vrei să mănânc iepuraşi, şi-mi ies din minţi puţin, bine?
-Acum râzi de mine. -Nu, nu râd.
Nimic nu e amuzat, crede-mă. E...
Doar că...
-Ce? -Când cineva devine vampir
tot comportamentul lor natural este cumva amplificat.
Ce vrei să spui?
Ca om, mie mi-a păsat mult de oameni şi cum se simt.
Dacă erau răniţi, le simţeam durerea. Şi mă simţeam vinovat dacă le-o cauzam.
Ca vampir, totul a fost
mărit.
Vrei să spui că acum sunt
o obsedată de control nesigură şi nevrotică pe heroină.
Nu am vrut să spun chiar aşa, dar...
Ascultă. Hai să vânăm.
Şi apoi
-mergem la locul de înotat. -Serios?
Matt e cea mai apropiată legătură a ta de umanitate.
Cred că stai cu el îţi va prinde bine.
-Bine. -Haide.
Bine, iepuraşi.
Această cutie stabileşte sosirea Katherinei
în Mystic Falls în aprilie 1864.
-Doar atât este despre ea? -Doar asta ştiu.
Uite.
Ia asta.
-Verbina chiar funcţionează? -Nu, deloc.
-Poate să ne audă? -Nu, asta ar fi ciudat.
Poate să citească şi minţi?
Dacă vrei să mă vezi dezbrăcat, trebuie doar să întrebi.
Nu, asta nu poate să facă.
Dar este foarte capabil să fie un nemernic de primă clasă.
Mi se pare sau Aimee Bradley a devenit sexy?
Foarte multă clasă.
-Unde-i Forbes? -Aş vrea să ştiu.
-Deja vă certaţi? -Nu, suntem bine.
Eu sunt bine. Dar nu sunt sigur cum e ea.
Ce face unchiul tău aici?
Ai venit să ne strici petrecerea sau să ni te alături?
Nici, nici. Să te asiguri că toţi vor pleca până se întunecă.
-Ce se întâmplă apoi? -Cineva ajunge să fie beat şi moare.
Ai auzit-o pe mama ta. Familia va răspunde.
Nu fi un distrugător de petreceri.
Nu am zis să nu mai petreceţi. Doar duceţi-vă în altă parte.
Bine, vom pleca de aici.
De ce te uiţi la el cu faţa ta de vampir serios?
Cu ce? Faţa mea de vampir serios?
E diferită de faţa de vampir îngrijorat.
Niciuna nu-s prea departe de faţa ta "Hei, e marţi".
Înţeleg.
Crezi că sunt...
Crezi că sunt prea serios, nu?
Nu voiam să spun chiar aşa, dar...
-Hei, Aimee. -Mersi.
Ratezi toată distracţia.
-Nu-i rezistent la apă. -Păcat.
E lună plină în seara asta.
Poate facem un foc mai târziu şi spunem poveşti cu fantome?
-Nu ştiu. -Matt.
Te-am sunat.
Ştiu, am fost prinsă. Dar sunt aici acum.
Hei, Caroline.
Du-te şi găseşte pe cineva singur pe care să-l urmăreşti, Aimee.
-Serios? -Flirta cu tine.
E inofensivă. Nu trebuie să fii răutăcioasă.
-Eşti supărat? -Mi-ai evitat apelurile toată ziua.
Şi apoi apari aici şi faci pe iubita geloasă?
E cam penibil, Care.
-Hei, am văzut că ai constrâns-o. -Da, a meritat-o.
Caroline, nimeni nu merită să se joace cineva cu mintea lor pentru nimic.
De ce toată lumea o apără pe Aimee Bradley?
Îţi laşi gelozia să te copleşească.
Deci acum am şi probleme cu gelozia mărite. Minunat.
Ţi-am spus că nu o să fie uşor.
Da, aş fi putut la fel de bine să rămân moartă.
Toată personalitatea mea mă ucide.
Taci.
Ceva noroc?
Nu-i nimic aici despre Katherine şi nu ştiam deja.
Frate, ce păcat că nu mai suntem prieteni.
Aş putea să-ţi spun ce ştiu.
Acum cine manipulează pe cine?
Uite ce am găsit.
Nu sunt înregistrări despre mitologia vârcolacilor în Mystic Falls.
Dar sunt unele despre nişte legende mai puţin cunoscute.
Totul de la metamorfii din Scandinavia până la Maréchal de Retz.
Ceea ce se traduce ca "blestemul soarelui şi al lunii."
-E nativ american. -Aztec.
Explică una din originile blestemului vârcolacilor urmărit prin Virginia.
Povestea pe scurt, acum 600 de ani
aztecii erau invadaţi de vampiri şi vârcolaci.
Terorizau satele şi făceau ca agricultura şi vânatul să fie imposibile.
Până ce un şaman aztec i-a blestemat.
Făcând vampirii sclavi ai soarelui şi vârcolacii servitori ai lunii.
Ca rezultat, vampirii putea ieşi doar noaptea,
iar vârcolacii se putea transforma doar când e lună plină.
Când luna plină apare pe cer, oricine are ghinionul
de a fi sub blestemul vârcolacului se transformă în lup.
Pot controla transformarea?
Dacă ar avea de ales, nu ar mai fi numit blestem.
Vârcolacii vor ataca oameni. Dar instinctul şi secolele de rivalitate
i-au făcut să vâneze prada preferată.
Vampirii.
Dacă vârcolacii ar vâna vampiri, aş şti despre asta.
Nu şi dacă nu mai sunt aşa mulţi vârcolaci în viaţă.
Acum sute de ani, vampirii i-au vânat până aproape de extincţie.
-De ce ar face asta? -Să se protejeze.
Legenda spune că muşcătura unui vârcolac este fatală pentru un vampir.
Trebuie să plecăm de aici.
Haideţi, oameni buni. Tyler vrea să plecăm.
Trebuie să mutăm petrecerea.
E supărat pe mine.
Du-te şi vorbeşte cu el.
Te aştept.
-Hei. -Bună.
Am aflat câte ceva aici.
Şi ştiu că o să sune ciudat, dar voiam să te pun la curent.
Ce este?
Încă eşti supărat?
Am crezut că am trecut peste toate nesiguranţele astea, Caroline.
Ţi-am spus ce simt pentru tine. Ce mai vrei?
Nimic, nimic. Eu...
Nu mai am nevoie de altceva.
Îmi pare rău, Matt. Îmi pare aşa rău.
Îmi pare aşa, aşa de rău.
Nu glumesc.
-Nu vreau să mă mai lovesc de dramă. -Nu, fără dramă.
Îţi promit. Va fi...
Doar aşa.
Haide.
Nu ştiu ce înseamnă sau dacă ar trebui să credem asta, dar
e lună plină, Stefan.
După ce ai văzut ce poate face Mason Lockwood...
Voi fi atent.
-Mai este ceva. -Ce este?
Potrivit legendei, muşcătura unui vârcolac poate ucide un vampir.
Ascultă, trebuie să plec.
-Ne vedem când ajungi acasă, bine? -Bine.
-Ce-i locul ăsta? -Relaxează-te.
Stai, ce-i aici?
E, ştii tu...
Nu mai e mult, Aimee.
Serios, Tyler? Mă aduci până aici?
A trebuit să mut petrecerea. Deci mut petrecerea.
-Unde mergem? -E după copacul acela.
-Eşti sigur? -Da, haide.
-Ce-i aici? -E o ruină.
Îngropată sub vechea casă a familiei mele.
-Nimeni nu va ştii că suntem aici. -Vin şi restul?
Da. Doar dacă ai vrea să le spun să nu vină.
-Eşti singur, nu? -Da.
Să mergem.
Ai făcut ceva cercetări despre sosii?
Cuvântul înseamnă lucruri diferite pentru culturi diferite.
Dar, în mod normal, o sosie
este o dublură vie a cuiva.
Isobel are ceva ce-ar putea explica legătura dintre mine şi Katherine?
Doar asta are despre Katherine, din păcate.
Dar pot să-ţi spun că
sosiile de obicei chinuie oamenii care seamănă cu ele,
încearcă să le distrugă vieţile.
Nu-i chiar ceva bucurător.
Şi mai mult lucruri pe care le ştiam deja.
Vreau să ştiu de ce semănăm aşa mult.
-Ce bătaie de cap, nu? -Ştii ceva?
Sau eşti ca de obicei?
Dacă aş şti ceva, nu-ţi voi spune.
Nu cu atitudinea asta.
Super. Asta venind de la cineva care vrea să-mi fie prieten.
Dar ştii ce?
Prietenii nu manipulează alţi prieteni. Se ajută între ei.
Stai, stai. Nu, îmi pare rău.
Care-i treaba? Haide.
Nu, nu, nu. Stai, stai, nu pot.
Nu vreau asta.
-Atunci de ce ai venit cu mine? -Nu ştiu.
Nici nu ştiu de ce flirtam cu tine.
Îmi place de Matt.
-Bine. -O să plec.
-Da. -Scuze.
Mersi.
Am încredere că nu vei spune nimic despre asta nimănui.
Dacă nu Damon mă va ucide în somn?
M-a avertizat deja.
Dar dacă ai nevoie de ceva, vei suna?
Să sperăm că nu voi avea nevoie.
Dar dacă ai....
Ascultă, nu vrei să fii prinsă în asta. Serios.
Te va acapara.
Şi nu te va lăsa să-ţi trăieşti viaţa.
Dispariţia lui Isobel
a avut legătură cu cercetarea ei?
Isobel a devenit cercetarea ei.
Voia să devină vampir.
I s-a împlinit dorinţa.
Cred că asta ar testa un mariaj.
Mă întrebam cum ar fi să mă întorc aici.
E bine. Chiar e bine.
E bine să o las în trecut.
E timpul să trec peste asta.
Uite.
Permite-mi.
Nu vei putea să mă urăşti pentru totdeauna.
Putem să mergem?
Nu ai săpat suficient de adânc.
"Petrova"?
-Am văzut asta pe raft. -Katherine a venit din Europa.
Petrova era numele ei adevărat. Katerina Petrova să fiu exact.
De unde ştii asta?
Acum mult timp l-am văzut gravat pe o bijuterie de familie.
Şi bărbaţii îşi bagă nasul, să ştii.
Să-mi spui ce găseşti. Sunt curios.
Ai tot dreptul să mă urăşti.
Înţeleg.
M-ai urât şi înainte şi ne-am împrietenit.
Ar fi naşpa dacă nu am mai putea face asta.
Deci mai putem?
Te-am pierdut pentru totdeauna?
Mulţumesc pentru carte, Damon.
Ăsta arată ca locul potrivit.
Pentru ce?
Ai auzit asta?
La naiba.
-Ce s-a întâmplat? -Sunt neîndemânatic.
Care-i problema?
Ce faci?
Caroline?
Caroline, Caroline, Caroline.
Ce naiba? Faţa ta.
Opreşte-te. Hei, opreşte-te.
Stop.
-O, doamne. -Nu, nu.
Nu, stai. Ascultă-mă.
Trebuie să plecăm din pădure. Acum.
-Trebuie să plecăm. -Ce a fost asta?
Matt, stai jos. Nu te mişca.
Noi doi vom fugi, bine?
Ne va urmări pe noi, îl vom duce departe de Matt.
Deci trebuie să fugi cât de repede poţi. Înţelegi?
Du-te.
-Stai, ce e? -E un vârcolac.
-Va încerca să ne ucidă, şi poate. -Hei.
Ce faceţi voi?
Tu ce faci aici?
Stefan!
Nu!
Nu-ţi vei aminti ce şi-am făcut.
Sau ce ai văzut că am devenit.
Doar ne-am sărutat în pădure.
Şi apoi te-a atacat un animal. Şi te-a muşcat de gât.
E ciudat, a venit de nicăieri.
Ce vom face cu Tyler?
M-am ocupat de el.
Îl voi pune pe Matt să consume verbină.
Te va opri din a-l constrânge.
Dar te va opri şi din a-i putea bea sângele.
-Nu pot să cred că l-am rănit. -Ştiu.
E singur persoană de pe planetă
pa care nu aş vrea s-o rănesc vreodată.
Nu va fi mai uşor.
Va trebui să lucrezi mai mult.
Nu ar trebui să fiu cu el, nu?
Nu dacă e vreun pericol.
Sunt ultima persoană care ar putea lua această decizie pentru tine.
Dacă mi-aş urma sfatul, aş fi plecate de lângă Elena acum mult timp.
Crezi că ar fi trebuit?
Ştiu asta.
Dar nu pot.
Vrei să-mi arunci alea?
Tu ai fost.
Nu pot să cred că te-a atacat un animal.
Da. Au fost multe atacuri de animale în ultimul timp.
-Eşti bine? -Am fost şi mai bine.
-Tu cum eşti? -Sunt bine, îmi fac griji pentru tine.
-Voi fi bine. -Ok.
-Serios, Aimee? -Doar vorbeam.
-Aşa spui tu la asta? -Da.
-Glumeşti? -Nu, Matt.
Îi place de tine şi toţi pot să vadă asta.
Scuze, nu am vrut... Voi pleca.
Potoleşte-te.
-Ce faci? -Nu e vina mea, Matt.
Ea e după tine şi eu nu ar trebui să suport asta.
-Am crezut c-ai zis fără dramă. -Am minţit.
Uită de asta.
Uită de tot.
Şi, ce? Te desparţi de mine?
Da. Cred că asta fac.
Ric, vă aşteptam pe tine şi pe Elena mai târziu.
Ar fi trebuit să fac asta de dimineaţă.
Călătoriile funcţionează pentru noi.
Asta nu înseamnă că lucrurile sunt aşa cum erau.
Haide.
Ştii că am ciobit puţin din perete tău de ură.
Trebuie să ştiu adevărul.
Când i-ai rupt gâtul lui Jeremy ştiai că poartă inelul?
Nu. Nu am ştiut.
Katherine m-a scos din sărite, şi am cedat şi...
Am avut noroc cu inelul.
Şi nu ştiu ce aş fi făcut dacă nu-l purta.
Elena, îmi pare rău.
Mulţumesc pentru că ai fost sincer.
Iar răspunsul la întrebarea ta despre prietenia noastră
e da.
M-ai pierdut pentru totdeauna.
Dar ştiai asta deja, nu?
M-ai folosit azi.
Aveai informaţie de care am nevoie.
Am crezut că prietenii nu-şi manipulează prietenii.
Tu şi Katherine aveţi mai multe în comun decât felul în care arătaţi.
-Elena? -Nu, încearcă din nou.
Katherine.
Nu te speria. Ne vom distra aşa mult împreună. felul în care arătaţi.