Tidigare på "The Vampire Diaries":
I över ett århundrade har jag levt i hemlighet. Tills nu.
Jag känner till riskerna, men jag måste lära känna henne.
-Vad är du? -Jag är en vampyr.
-Det där ljudet. -Vilket ljud?
Tyler!
-Vad i helvete? -Caroline!
-Jag kan ge Caroline blod. -Nej.
-För att hela henne. -Gör det.
-Det svarta fåret är tillbaks. -Tyler?
Vem är snubben där med Carol?
Mayors yngre bror, Mason Lockwood.
Damon. Damon, jag bryr mig om dig. Men jag älskar Stefan.
-Elena, vad är det som händer? -Nej! Damon! Damon!
Nej, nej, nej.
-Varför liknar jag Katherine? -Du är inte Katherine.
Du är hennes totala motsats.
-Elena, vad gör du här? -Jag heter Katherine.
Jag har ett meddelande till bröderna Salvatore.
-Spelet kan börja. -Vad menar du?
Ursäkta mig. Var är alla?
-Det är mitt i natten. -Är det?
Har du sett min mamma?
Hon gick efter middagen med din pojkvän.
-Sedan kom din vän Elena. -Gjorde hon?
Ja, det gjorde hon.
Hon sa att hon hette Katherine.
-Kan jag få något att äta? -Frukost serveras vid 7-tiden.
-Men jag är hungrig. -Du borde sova lite till.
-Vad är det som luktar? -Gå och lägg dig igen.
Vad gör du här inne?
-Jag vet inte. -Du måste gå tillbaks till din säng.
MYSTIC FALLS HIGH SCHOOL ÅRLIGA KARNEVAL
Katherine såg precis ut som dig. Det var läskigt.
Hon är min släkting.
Jag flyttade studentstånden in i kaféet.
Din vampyrsläkting. Hon liknade inte bara dig-
-som en släkting gör. Hon var du.
Jag kan inte förklara det. Det är bara läskigt.
Hur vet du att hon inte fortfarande låtsas vara du?
Det vet jag inte. Jag kan sitta här och lida av att inte veta-
-eller så lämnar jag priserna till ringkastningen.
Har du pratat med Damon sedan han dödade Jeremy...
-...eller försökte döda Jeremy? -Nej, det har jag inte.
Jag vill inte prata om Damon eller något relaterat till vampyrer.
Förstått.
Jag är en människa.
Jag måste göra mänskliga saker, annars blir jag galen.
Okej. Förlåt mig. Jag ska koncentrera mig.
Vi måste göra Caroline stolt. Annars dödar hon oss.
-Jag vet inte hur hon gör det här. -Hon inte är mänsklig, givetvis.
Givetvis.
Det är likadant som armbandet Elena gav dig.
-Det skyddar mot tvång? -Järnört är giftigt för vampyrer.
-Ett gift? -Mycket giftigt.
-Det stänger dem ute ur ditt huvud. -Varför just järnört?
Jag vet inte. Vissa naturliga örter och rötter-
-är skadliga för vampyrer.
-Som en påle i hjärtat. -Ja, men den måste vara av trä.
Du är verkligen självsäker-
-när du berättar på vilka sätt jag kan döda dig.
Om jag trodde du ville döda mig, skulle samtalet låta annorlunda.
Det är Damon som förtjänar det.
Glöm Damon.
Han är hundra gånger starkare än dig-
-och ostabil. Du måste lägga det bakom dig.
En vampyr dödade mig och jag fördes tillbaks av en magisk ring.
Hur kan man lägga det bakom sig?
Idag blir vi distraherade av slavdrivaren Elena.
-Hej, Elena. -Hej. Jeremy...
Ja, jag ska sätta upp ståndet med guldfiskar. Alla 300.
Det kommer bli storslaget.
Han klarar sig.
Han har bara gått igenom en pärs.
Jag hoppades att karnevalen skulle få honom tillbaka-
-till landet med skolelever.
-Är det vad vi gör? -Ja, det gör vi alla.
Vi ska vara tråkiga elever som lever i en värld...
-...där v-ordet inte uttalas. -Förstått.
Senare tar du med mig till pariserhjulet.
Vi ska åka till toppen där du kysser mig.
Mitt hjärta kommer bulta som på en normal tjej.
-Ser du den röda tråden? -Ja, jag ser den.
Jag gillar den. Men jag har en fråga.
-Vad gör vi med Damon? -Inga D-ord, okej?
Det har raderats från listan av ämnen vi kan diskutera.
Faktumet att Katherine dykt upp, har stört honom.
Han är ute på en dålig väg. Lite farlig.
Vem vet vad han har i kikaren?
Jag har hört att John Gilbert lämnat stan.
Har de hittat vampyren som attackerade honom?
Sheriffen bad mig undersöka det.
Jag lovar att jag ska gå till botten med det.
Det för mig till nästa ämne.
Nu när Richard är borta, är jag borgmästare fram till valet.
Jag behöver någon som tar ledningen i rådet.
Jag vill att det ska vara du.
Vad du än behöver, Carol.
Det är något som står mig varmt om hjärtat-
-så jag känner mig hedrad att hjälpa stan att vara säker från vampyrer.
Jäklar.
Är det säkert att prata?
Det är min svåger, Mason. Han är på besök.
Jag vill inte att han hör oss. Han ville inte vara med i rådet-
-när han bodde här och jag ser inget skäl att ta med honom nu.
Hur många var det, sju?
Sex. Jag räknar inte den sista.
-Du kröp fram. -Hur så?
Jag tror farmor Lockwood skulle gått om dig med sin gåstol.
-Okej. Av med skorna. Lera. -Okej, visst.
All den här ilskan och aggressionen du pratar om.
Märker du skillnad när du tränar?
Jag spelar i tre skollag.
Jag styrketränar fyra gånger i veckan och tre gånger jogging.
Vad är det som händer egentligen?
Det börjar med att jag blir arg. Oftast av ingen anledning.
Jag är en arg kille. Det förstärks och jag går överbord.
-Har du minnesluckor? -Ja. Jag blir blind av ilska.
Finns det ett mönster? Som en gång i månaden eller bara på natten?
Jag vet bara att jag förlorar mig själv.
Jag blir något annat. Jag hatar det.
Mer te? Damon?
Ja, tack. Tack, Carol.
-Din mamma sa att du inte äter. -Maten är äcklig.
Det är sjukhusmat. Det är alltid äckligt.
Hon sa att du blir utskriven imorgon bitti.
Imorgon bitti? Jag måste ut ikväll.
Nej. Karnevalen kommer gå av stapeln utan dig.
Jag vet att det är svårt för din neurotiska personlighet att inse.
-Bonnie och Elena klarar det själva. -Jag är inte neurotisk.
Jo, det är du, men det är sött...
Det handlar inte om karnevalen.
Det här stället är så deprimerande.
-Det är för att du sitter i mörkret. -Nej, låt bli!
-Vad i helvete? -Dra för gardinerna, är du snäll.
-Vad är det för fel? -Dra för dem.
Okej.
Jag kommer tillbaks senare, okej?
-Vill du ha en? -Nej, tack. Jag är inte hungrig.
Oroar du dig inte för att skogens djur en dag-
-ska slå sig ihop och kämpa tillbaka? De pratar helt säkert.
Jag är bara tacksam för att det är en blodpåse och inte en föreningstjej-
-som ger dig middag.
Jag gillar det här. Att du går på äggskal i min närhet-
-då du tror att jag kan explodera. Det är spännande.
Är Elena också oroad? Jag slår vad om att ni pratar om mig jämt.
Har du hört från Katherine?
Jag tror att Lockwoods har en familjehemlighet.
Gilberts manick påverkade dem, men inte järnört.
Så de är inte vampyrer. De är något annat.
Är det här din nya besatthet?
Du föredrar att en okänd övernaturlig kraft-
-sprider sig i vår stad. Jag lägger ner det här nu.
Vi har inte sett det sista av Katherine. Det vet du säkert.
-Vi vet inte alls vad hon planerar. -Visst vet vi det.
Hon kom tillbaka för att bekänna sin eviga kärlek för dig.
Jag låter dig ta hand om henne.
Jag har viktigare saker att göra, som att explodera.
Skål.
Det var vackert.
Ja. Min vän gav mig det.
Vad är det som är fel?
Berätta inte för någon.
Jag berättar inte för någon.
Gör du som jag säger?
-Jag gör som du säger. -Bra.
För jag är utsvulten.
Ringkastningen har slut på dockor och Team Jacob t-shirts.
Jag tar några från vetenskapsklubben.
Vi förlorade en högtalare i karaokebåset.
Allt går bra, Elena. Se dig omkring. Det här är en stor framgång.
Så jag kan göra mer än att förgöra vampyrer?
Det kunde man aldrig tro.
Carter, eller hur? Du jobbar med karnevalen.
-Det är jag. -Okej, toppen.
Vad behöver du, snygging?
Vad vet du om karaokehögtalare?
-Visa mig vad problemet är. -Bonnie, visa honom vad problemet är.
-Okej. Följ med mig. -Ska jag följa med dig?
Vad gör du?
Slår ihjäl tid, medan jag väntar på dig.
-Letar du efter något? -Ja.
Vet du var jag kan hitta släktklenoder?
-Ärvegods? -Redan slösat bort din fond?
Det gjorde jag vid 22 års ålder.
Jag letar efter en av min mammas gamla saker.
Pappa gav den till henne när de gifte sig.
Sentimentalt värde.
Förmodligen fick din pappa den. Den borde finnas i huset.
-Hur ser den ut? -Det är en månsten.
Ungefär samma storlek som en hockeypuck. Gammal och ful.
-Minimalt pengavärde. -Det spelar ingen roll.
-Fråga min mamma. -Okej, det ska jag göra.
-Är du klar? -Ja.
Jeremy. Skönt att se att du lever.
Är du inte lite gammal för en skolkarneval?
Ungefär 150 år för gammal.
Du skämtar, trots att jag skulle kunna-
-berätta för någon vad du egentligen är.
Säg att det inte är ett hot.
Det kanske det är.
Det här är vad vi inte ska göra.
Vi ska inte gå runt och tro att vi är oövervinneliga-
-när det är så här enkelt för mig att ta slut på dig.
Om du vill berätta för folk vad jag egentligen är, gör ett försök.
Jag kör upp ringen så långt upp i ditt arsle-
-att du verkligen får något att kvävas av.
Läkaren sa att jag är som ny. Han skrev ut mig.
Jag behöver inte vänta tills imorgon. Ring mig när du hör det här.
Tack gode Gud att det är mörkt.
Jag beklagar för det där.
Vad var det som hände?
-Min make är pervers. -Bra.
Okej. Jag går nu.
Jag är i kommittén för karnevalen och jag oroar mig för att det är en röra.
Elena är toppen, men hon förstår inte ordet "fantastisk".
Jag är verkligen ledsen för det där-
-och om du bara kunde glömma bort att jag bet dig-
-skulle det vara toppen.
Glömma vad?
Jag vet inte hur det fungerar, men det är lysande.
Du smyger runt.
-Jag observerar. -Liknar mer besatthet.
Han är stark.
Han är med i tre skollag. Givetvis är han stark.
Det är långsökt.
-Jag kan slå dig. -Här kommer farbrorn.
-Kör hårt, surfarn. -Det här är löjligt.
-Jäklar. -Är det allt?
Okej. Han är mästaren.
-Vem är nästa? -Stefan vill försöka.
-Visst, jag provar. -Kör hårt, Stef.
Ta honom, Stef.
Min bror tror att jag kan slå dig.
Din bror har fel.
Kom igen.
-Du försökte inte ens. -Jo, det gjorde jag faktiskt.
Följ med mig.
-Är han...? -Det var inte den slags styrka.
-Men mer än mänsklig styrka. -Vad är det med den familjen?
Om de inte är vampyrer, vad i helvete är de?
De kanske är Ninja Turtles.
-Du är inte rolig. -Eller zombier eller varulvar.
Nu är inte rätt tid att skämta.
Vad planerar du?
Det här är verklighet och varulvar och stridssköldpaddor existerar inte.
-De heter "Ninja Turtle". -Du där.
-Jag har ett namn. -Jag bryr mig inte.
Vad...?
Du ska börja bråka med en person.
En kille som heter Tyler Lockwood.
-Damon, gör det inte. -Det är ett experiment.
Gör honom arg. Backa inte ur vad han än gör.
-Jag ska inte backa ur. -Det vet jag.
Inser du att någon kommer skadas?
-Någon kommer bli arg. -Vad kommer det åstadkomma?
Tyler klarar inte av att backa för ett bråk.
Låt oss se vem som lägger sig i.
Kanske den tvetydiga och övernaturliga mystiske farbrorn.
Hej, blondis.
Släppte de ut dig?
Jag minns.
-Vad minns du? -Jag minns hur du manipulerade mig.
Du körde med mig. Utnyttjade mig.
-Raderade mina minnen. Åt av mig. -Du är galen.
Minnena kommer tillbaka i bitar.
Du kan inte minnas. Det är omöjligt.
Enbart ifall du förvandlas till...
Jag har ett meddelande från Katherine.
-Hon sa: "Spelet kan börja". -Vänta.
Du är kass.
-Elena. -Vad vill du, Damon?
Jag är den sista personen du vill se, men du måste följa med mig.
Jag är inte intresserad.
Du måste följa med mig nu, Elena.
-Kolla var du går. -Vad är ditt problem?
Du gick rakt in i mig.
-Vad ska du göra åt det? -Du måste skämta.
Bäst du backar.
Jag svär vid Gud, om du slår mig igen...
Hallå där! Tyler!
Tyler! Sluta upp!
Vad i helvete?
Dina ögon.
Kom igen. Vi måste sticka.
Mår du bra?
Varför gjorde jag det där?
Du var bara på fel ställe vid fel tidpunkt.
-Vad gör du här? -De skrev ut mig. Jag mår bra nu.
Hur känner du dig?
Jag mår rätt bra.
-Tidigare var du lite... -Jag mår bättre nu.
-Mycket bättre. -Okej.
-Vill du prova? -Visst.
Snyggt kast.
De måste varit sönder redan innan.
-Åh, nej. -Vad är det som är fel?
-Jag måste gå. -Vad?
Vänta, Care. Mår du bra? Behöver du åka tillbaks...?
Nej. Lämna mig bara ifred.
Hur hände det här?
Jag gav henne blod och Katherine dödade henne.
-A plus B blir... -Men varför?
Därför att Katherine är en manipulativ otäck liten häxa.
Hon sa: "Spelet kan börja"? Vad betyder det?
Att hon inte spelar efter reglerna. Hon vill att vi ska veta det.
-Men varför Caroline? -Jag vet inte.
Caroline måste vara utom sig. Hon vet inte vad som händer.
Det tror jag hon vet.
Min kraft minskade när hon började omvandlas.
-Vi måste hitta henne. -Ja, och sedan döda henne.
-Du kan inte döda Caroline. -Hon vet vilka vi är.
-Hon är en risk. -Damon. Absolut inte.
Måste jag påminna er om den tragiska historien om Vicki Donovan?
Caroline klarar sig inte som vampyr. Hennes mamma är vampyrjägare.
Vi vet hur historien slutar. Låt oss bläddra fram till sista kapitlet...
Det är inget alternativ, Damon.
Inte?
Din tystnad är öronbedövande, Stefan.
Var det inte karneval den kvällen du dödade Vicki?
Snacka om en stad där historien upprepar sig.
Du vet att jag har rätt.
Vi ska inte döda henne.
Det är enda sättet.
Är allt okej?
-Jag beklagar verkligen. -Vad?
Hon är uppenbarligen förbannad på mig av något skäl, men varför?
-Vad hände? -Hon flippade ut.
Hon har varit sån hela dan.
Lugn en minut och sedan galet neurotisk i nästa stund.
Hon dog nästan. Det måste ha satt sina spår.
-Plus att hon är Caroline. -Jo.
Jag är van vid hennes osäkerhet.
Det är så hon är, älska det eller hata det.
Men det här var annorlunda. Mer.
Jag kan inte förklara det.
Håller du med Damon? Stefan?
-Stefan. -Damon har rätt.
Inte om vad vi borde göra, men om vad som kommer hända.
Katherine gjorde allt förutom att skriva under Carolines dödsattest.
Vi kan inte låta det sluta så.
Hon gör det mot mig, eller hur?
Hon gör det mot mig.
Vi är hemma, på säkert territorium. Slut på tystnaden.
-Låt det vara. -Vad var det för teknik du använde?
Brasiliansk kampsport. Jag har tagit lektioner.
-Ljug inte. -Jag ljuger inte.
Jag såg något.
-Du såg inget alls. -Jag såg dina ögon.
-De glänste. -En reflex från ett framlykta kanske.
Reflex från ett framlykta? Ska jag gå på det?
Tyler! Vill du veta vad du såg?
Du såg mig bli förbannad då jag var tvungen att rädda dig från ett bråk.
Var kan hon vara?
Vad är det? Hör du henne?
Vad är det som händer, Stefan? Vad är det?
Blod. Jag känner lukten av blod.
Han är död.
Jag dödade honom.
Vad är det för fel med mig?
Ta det lugnt.
-Jag kan hjälpa dig. -Kan du?
Ja. Det måste jag.
-Vad ska du göra? -Det enda jag kan göra.
Jag ska döda dig.
Snälla, gör det inte. Jag vill inte dö.
-Men du är redan död. -Nej, det är jag inte.
Säg inte det. Hjälp mig bara.
-Okej. -Okej? Hjälp mig bara.
-Snälla, snälla. -Okej, okej.
Allt kommer ordna sig.
Det är enda sättet.
Stefan!
Försvinn! Du dödade mig.
Nej, nej. Caroline, det var inte jag. Det var Katherine.
Nej! Varför såg hon ut som dig då? Och varför gjorde hon så här mot mig?
-Vi måste ta med henne in. -Bara lugn. Följ med mig.
Hon kommer dö. Det är bara en tidsfråga.
Kanske det. Men inte idag.
Jo.
Damon, hon är min vän.
Vad som än händer, ligger skulden på dig.
-Vi måste tvätta av henne. -Caroline?
-Det är okej. Kom. -Nej.
Du är inte. Du kan inte vara.
Bonnie?
-Gode Gud! -Bonnie.
Bara...
-Bara lugn. Kom hit. -Hon hatar mig.
-Nej, nej. -Bonnie hatar mig.
Nej, nej. Hon är bara chockad. Det är vi alla.
Och Matt då?
-Vad ska jag göra med Matt? -En sak i taget.
Låt oss tvätta av allt blod.
Jag är en mördare. Ett monster.
Dina känslor är förhöjda. Det är en del av förvandlingen.
Det är helt normalt. Jag lovar dig.
Varför händer det här med mitt ansikte?
-Jag är så ful. -Caroline. Titta på mig.
Caroline. Caroline. Se mig i ögonen.
Se mig i ögonen.
Ser du det? När du känner att blodet rusar till-
-intalar du dig själv att du klarar dig igenom det, du är stark nog.
Hur bra det än känns att ge efter-
-måste du kämpa mot det, begrava det. Se på mig.
Det är enda sättet att överleva. Försök.
Bra.
Duktigt.
Varför gjorde Katherine det här mot mig?
Jag vet inte. Jag önskar jag visste.
Du.
Jag lovar att jag inte kommer låta något hända dig.
Kom hit.
Jag kan inte fatta att det här händer.
Kom igen, sluta tjura. Du har en kropp att begrava.
Jag trodde det var du som bestämde här. Är det inte så?
Det suger att vara du.
Jag sa vad som skulle hända om fler skadades.
-Jag gjorde inte det här! -Bonnie, det var inte hans fel.
Allt som händer är hans fel, Elena.
Bonnie, vad gör du?
Bonnie, sluta. Bonnie, sluta.
Du kommer döda honom.
Bonnie!
-Varför stoppade du mig? -Det här är inte vi.
Bonnie, vi kan inte vara såhär.
Kom hit.
Gode Gud.
Hej. Caroline mår bra för närvarande. Jag kollar henne lite senare.
-Och killen som hon...? -Det har tagits hand om.
Damon har rätt, eller hur? Det finns inget lyckligt slut för henne.
Nej, jag ska se till att han har fel.
Jag kan inte fatta hur den här dagen format sig. Det...
Inte en normal dag.
Jag var dum som trodde det kunde vara det. Inget i mitt liv är normalt.
Min bästa vän är en häxa. Min pojkvän är en vampyr.
Jag har en dubbelgångare som är besluten att förgöra oss alla.
Jag beklagar.
Det är inte ditt fel, Stefan. Det är ingens fel.
Det är vad det är.
Jag mår bra. Jag mår bra.
Vet du vad? Jag mår bra.
Jag ringer dig imorgon, okej?
-God natt, Stefan. -God natt.
Det är bra för Tyler att du är här i huset.
Jag uppskattar det, Carol.
Jag ska försöka hitta stenen du letar efter.
Den är säkert undanstoppad i någon av Richards skrymslen.
-Hej. Är du på väg upp? -Alldeles strax.
-God natt, mamma. -God natt, Tyler.
Jag beklagar för det som hände. Allt bra mellan oss?
-Ja då. -Okej.
Vad i helvete gör du här?
Du låser inte ytterdörren.
Nej.
Jag skulle inte...jag spetsade den med järnört.
Varför gjorde du det?
Så jag kan sticka den här genom dig.
Kom du hit för att döda mig?
Det är bara rättvist. Du dödade mig först.
Vad gjorde dig så klok?
Min far hatade vampyrer. Min farbror också.
De visste exakt vad de stod för.
Jag borde också det. Ha fasta värderingar.
Men vad hjälper det om jag dödar dig?
Jag är inte så bra på storebror-grejen.
Ledsen jag inte har mjölk och kakor att erbjuda.
Idiot.
Vänta.
-Min far hatade också vampyrer. -Gjorde han?
Av samma skäl som din far. Fast det var 1864.
Folk var bra på att spetsa till dem.
-Gjorde du den här? -Ja, jag försökte.
Det är svårare än det ser ut.
Vad gör du här?
Jag kom för att se om dagens nervvrak återhämtat sig.
Du borde gå, min mamma kommer snart hem.
Du har undvikit mig hela dan. Jag är mer osäker än dig just nu.
Vad menar du?
Du dog nästan och det knäckte mig.
Det fick mig att tänka, då jag...
Jag är inte i en position där jag kan förlora någon just nu.
Jag insåg att även om jag ville strypa dig idag-
-är jag kär i dig.
Nu verkar det som att du inte känner likadant.
-Hej. Vad är klockan? -Nästan gryning. Följ med mig.
Stefan, vad gör vi här? Tänk om någon ser oss.
Jag övertalade en vakt att ta rast-
-så jag kunde kyssa min flickvän på toppen av pariserhjulet.
Stefan...
Vi måste ta vara på de här stunderna. Okej?
Det Katherine gjorde mot Caroline kan vara bara början.
Det finns saker med Tylers familj som vi inte förstår.
Och D-ordet finns alltid.
Jag kom tillbaka till stan för att börja mitt liv med dig.
Vi får inte glömma att leva.
Men hur ska vi komma till toppen?
Du behöver bara hålla dig fast.
I vad?
Det är så fint att se dig le.
Det kommer inte bli lättare, eller hur?
Nej. Det blir det inte. tare, eller hur?