Ştiu ce risc, dar trebuie să o cunosc.
-Eu sunt Elena. -Eu sunt Stefan.
-Ce eşti? -Sunt un vampir.
-De ce eşti aici? -Îmi era dor de fratele meu.
Mi-a spus despre fosta ta, Katherine. Ţi-a frânt inima.
-Asta a fost acum mult timp. -De ce arăt ca ea?
Dragostea noastră pentru Katherine nu a fost reală.
Katherine nu m-a constrâns. Pentru mine a fost real.
-Eşti mediu sau clarvăzătoare? -Tehnic, sunt o vrăjitoare.
-Zgomotul ăla. -Ce zgomot?
Ce naiba?
-Avem nevoie de ajutor aici. -Caroline.
Ai vorbit cu mama ta? E tatăl tău. A murit.
Tu ai decis că merit a fi salvat. Voiam să-ţi mulţumesc
pentru asta.
-Anna. -Uite. E sângele meu.
-Te vei întoarce dacă mori cu el în tine. -Anna e moartă. Am văzut asta.
-Ştiu că ţineai la ea. -Da, ţineam.
-M-ai speriat. -Scuze.
-E acasă Jenna? -Se întâlneşte cu pompierul-şef.
Nu ştie adevărul. L-au ascuns.
Da, ştiu.
Cum se simte Jeremy?
E la el în cameră.
Am căutat peste tot.
-Şi crezi că l-a furat cineva? -Da, cineva l-a luat.
Pot să te ajut?
-Sigur. -Vrei să vin să te iau?
Trebuie să-l verific pe Jeremy înainte să mă duc la spital.
-Putem să ne vedem acolo? -Desigur.
-Bine. Te iubesc, Stefan. -Şi eu te iubesc.
Katherine?
Bună, John. Pa, John.
Jeremy? Eşti treaz?
112, ce urgenţă aveţi?
Am nevoie de o ambulanţă pe strada Maple, numărul 2104.
-Ce? -În spatele tău.
Jeremy.
Jeremy! Jeremy.
Te rog, Jeremy, trezeşte-te.
E bine.
Ce s-a întâmplat?
A zis că Anna i-a dat sângele ei, apoi a luat pastilele astea.
Iar acum... Adică, arată bine, dar, şi tu arăţi bine.
-Nu ştiu. -Vino aici. Uită-te la mine.
Num sunt bine, mă simt la fel ca înainte.
Ar trebui să chem un paramedic aici? Ce să fac?
Nu.
E bine.
Adică nu sunt un vampir?
La naiba.
Nu spune asta, Jeremy. Jeremy, de ce ai vrea asta?
Ai auzit despre Anna, ce a păţit în seara asta?
A murit.
Jeremy. Jeremy, vino. Stai jos.
Îmi pare foarte rău despre Anna, dar trebuie să mă asculţi.
Sângele Annei îţi iese din sistem.
Dacă încerci să te sinucizi acum, chiar ai putea muri.
-Hei. Mă înţelegi? -Stefan.
Da, înţeleg.
Bine.
Cum rămâne cu pastilele pe care le-a luat?
Nu a luat destul încât să moară, sângele Annei l-a ajutat să se vindece.
-Dră Gilbert? -Vin imediat.
-Trebuie să te duci la spital. -Dar...
Nu, nu. Rămân eu cu Jeremy.
Nu, nu am nevoie de dădacă.
Ba da, ai.
-Cum se simte Caroline? -Nu e bine, Bon.
Ce s-a întâmplat?
Conduceam şi Tyler a auzit un zgomot şi...
-Un zgomot? -A avut o migrenă sau ceva,
şi a pierdut controlul maşinii şi eu...
Am crezut că Caroline era bine, dar apoi...
Apoi nu a mai fost...
Liz.
Am venit de cum am primit mesajul. E bine?
E în operaţie. E... Fac orice pot.
-Am nevoie de ajutorul tău, Damon. -Sigur. Orice, Liz.
Primarul Lockwood a murit.
Au crezut că e un vampir. L-au dus la subsol.
-Primarul Lockwood era vampir? -Nu, nu, nu. A fost o greşeală.
Spun că a căzut cu ceilalţi când dispozitivul lui John a mers, dar...
Nu puteam fi un vampir. Îl ştiu de-o viaţă.
Iar acum Carol Lockwood va vrea răspunsuri.
Nu mă pot gândi decât la Caroline acum şi sunt...
E ok. Hei.
-Doamne. -E ok.
Bonnie, cum e Caroline?
E slăbită.
Nu ştiu dacă va supravieţui.
Cum?
Poţi face ceva? O vrajă, orice?
Nu ştie cum.
-Nu-i aşa? -Nu, nu ştiu.
Nu, nu ştii. Lui Emily i-a luat ani de zile să înveţe o vrajă ca aia.
Da, bine, dar pot pune un vampir la pământ. Vraja aia a fost uşoară.
-Îi pot da nişte sânge lui Caroline. -Nu. Nici vorbă.
Nu, nu. Doar cât să o vindec. Va ieşi din sistemul ei într-o zi.
-Va fi mai bine. -E prea riscant. Nu pot fi de acord.
Fă-o.
E Caroline.
Bine? Nu o putem lăsa să moară.
Fă-o.
Dacă fac asta, cădem la pace?
Nu. Dar o vei face oricum.
Pentru Elena.
Ştiu că e ultimul lucru pe care vrei să-l faci acum,
dar ar trebui să vorbim despre ce s-a întâmplat în seara asta.
Unul din vampirii din mormânt a intrat în casă şi aproape l-a ucis pe John.
Cum? Când? Despre ce vorbeşti? După ce am plecat?
-Ai fost acolo? -Haide, Elena, ştii că am fost.
-Când ai fost acolo? -Serios?
Mai devreme? Pe verandă?
Vorbeam, foarte eliberator, sentimente expuse.
Haide, Elena, ne-am sărutat.
Nu am timp de asta, Damon.
Dacă vrei să uiţi ce s-a întâmplat, bine. Dar eu nu pot.
Elena? Am venit de cum am primit mesajul tău.
-Cum e John? -Unde ai fost?
La departamentul de pompieri. A trebuit să completez un raport.
-Ţi-am spus mai devreme. Eu... -Nu mi-ai spus.
-Ba da. -Nu, Jenna, nu mi-ai spus.
Ba da.
Sper că e o glumă proastă.
Hei.
-Cum e Caroline? -Nu e bine.
De asta aveam nevoie.
-Katherine. -Măcar am păcălit unul din voi.
Te simţi mai bine?
-Stefan? -Elena.
Ce s-a întâmplat?
Katherine s-a întâmplat.
Femeia ştie cum să-şi facă intrarea.
A zis că măcar a păcălit unul din noi. Ce înseamnă asta?
S-a prefăcut că e Elena şi când am trecut pe aici mai devreme.
I-am spus lui Jeremy.
-Nu-l mai pot minţi. -Eşti bine?
Nu sunt bine.
Am crezut că după vampirii din criptă lucrurile vor fi mai bune.
Ştiu. Toţi am crezut.
Katherine a fost în casă. Asta înseamnă că a fost invitată.
-Ce vom face? -Te muţi.
-Foarte de ajutor. Mulţumesc. -Dacă Katherine vrea să te ucidă
nu poţi face nimic să previi asta. Vei muri.
Dar nu ai murit, ceea ce înseamnă că are alte planuri.
Trebuie să află ce planuri are şi
să nu o provocăm.
Ce s-a întâmplat în seara asta când ai crezut că ea e Elena?
Cu riscul unei alte linii pe o frunte deja aglomerată,
ne-am sărutat.
-Ai crezut că sunt eu? -Cum adică v-aţi sărutat?
Ştii tu, când se ţuguie două buze şi...
Nu fi aşa evident.
Stefan, stai, a sărutat-o pe Katherine, nu pe mine.
Eu nu aş face asta.
Nu avem timp de asta, băieţi.
-Mai târziu. -John trebuie să ştie ceva.
Katherine a încercat să-l ucidă cu un motiv.
E Katherine.
Îi place să se joace. Te păcăleşti singură
dacă crezi că vei afla ce pune la cale.
De fapt, Elena are dreptate. John poate să ştie ceva prin Isobel.
Mama te ţinea legătura cu Katherine. Putem mergem la spital.
-Vorbim cu el. -Am o idee mai bună.
Ce e?
Eu o voi ignora pe nemernică. Ne mai vedem.
E înţelept?
Dacă Katherine crede că e ignorată, va ieşi la iveală. Va face ceva.
Da? Şi apoi?
O înjunghiem, îi smulgem capul, ceva poetic.
Vom vedea.
-Hei, Matt. -Hei.
-Ai fost aici toată noaptea? -Cu şeriful.
Nimeni altcineva?
Fratele lui Stefan, Damon, a trecut pe aici târziu.
Cum e Caroline azi?
Convinge-te singură.
Jersey Shore e la televizor.
Ai grijă, încă mă doare.
-Scuze. -E ok.
Ei spun că mă vindec repede.
Rândul meu.
Nu e drăguţ?
De ce plângi?
O, Bon.
Mă bucur că eşti bine.
-Vă iubesc. -Şi noi te iubim.
Vreau să ştiu cine e responsabil pentru uciderea soţului meu.
Cercetez asta, dar trebuie să fii sinceră cu mine.
E vreun alt motiv pentru care Richard a fost afectat de acel dispozitiv?
Ce încerci să zici? Că era unul din ei?
Nu, nu. Nimeni nu spune asta.
Ofiţerii tăi au greşit, ceea ce te face pe tine responsabilă.
Soţul tău l-a ajutat pe John Gilbert să pună în practică acest plan.
-Liz... -Cineva mi-a ucis soţul.
Toţi avem nervii întinşi.
Tu ai suferit o mare pierdere. Întreg oraşul a suferit.
Dar trebuie să rămânem împreună.
Bine? Să avem încredere unii în alţii. Vom trece prin asta.
Deci oaia neagră se întoarce.
-Tyler? -Da.
Ce ai păţit? În mintea mea, ai 12 ani.
Asta e cu doi ani mai mult de ultima dată de când m-ai văzut, unchiule Mason.
Vino-ncoace.
-Mă bucur să te văd. -Şi eu.
Vino înăuntru.
Eşti pregătită?
John?
Sunt Elena. Nu sunt Katherine.
-Ştim că ea ţi-a făcut asta. -Trebuie să ştim de ce.
-Unde e? -Tu să ne spui.
Nu ştiu.
Eşti prea slăbit să faci pe durul.
Mai bine stai liniştit şi ne răspunzi la câteva întrebări.
Te rog. Spune-ne de e aici.
Ce vrea?
Va încerca din nou.
Nu te putem ajuta dacă nu ai încredere în noi.
În tine?
În fiica ta, atunci.
Fiica mea trebuia să-ţi vâre un ţăruş în inimă până acum.
Nu am vorbi direct cu Katherine.
Nu a avut încredere în mine.
Deci, ori mă ucizi, ori ieşi afară.
Pentru că nu mă pot uita la tine lângă fiica mea.
Vezi lumea cu aşa multă ură. Asta te va ucide.
Tu poate vrei să mori, dar eu am un plan mai bun.
Acum ai sângele meu în sistemul tău.
Tot ce trebuie să fac e să te ucid. Ascultă-mă.
Pleacă din oraş. Elena nu te vrea aici.
Ai 24 de ore înainte ca sângele să-ţi iasă din sistem. Timp suficient.
Dau aşa să mă ajute Domnul, te voi transforma într-un vampir
şi te voi privi cum te urăşti mai mult decât o faci deja.
Numărătoarea începe acum.
Cine e tipul de lângă Carol?
Fratele mai mic al primarului, Mason Lockwood.
Face parte din Consiliu? Aşa ca John Gilbert când a venit?
Nu e deloc ca John. În primul rând nu e nesimţit.
Dar nici nu crede. Nu vrea să aibă de-a face cu Consiliul.
E prea preocupat să prindă valul perfect.
Mersi. Ne mai vedem.
Hei, Elena. Mulţumesc că ai venit.
Intră.
Trebuie să trec pe acasă să-i iau pe Jenna şi Jeremy
să mergem la familia Lockwood.
Cum a rămas cu John?
Eu...
l-am rugat să plece din oraş.
Rugat?
L-ai ameninţat.
-Da, l-am ameninţat. -Bine.
Nu-l vreau aici, Stefan.
Ştiu că nu ar trebui să simt asta,
dar nu vreau pe cineva aşa în viaţa mea Sau în a lui Jeremy.
Acum ce facem?
Acum...
Trebuie să-l găsesc pe Damon.
Te rog, nu te certa cu el.
A încercat să te sărute. Nu sunt de acord cu asta.
Nu asta e problema. Katherine este.
Se joacă cu minţile voastre.
Iar Damon e instabil când vine vorba de ea.
Ultimul lucru de care avem nevoie e să facem să fie mai rău.
Ştiai că dispozitivul Gilbert l-a afectat pe Tyler Lockwood?
Ştiu că l-a doborât pe primar.
Vrei să ştii de ce?
Da, Bonnie, aş vrea să ştiu de ce un non-vampir a fost torturat de
dispozitivul de torturat vampiri pe care John Gilbert l-a folosit lăsat de tine.
-Vorbind de vină, cum e Caroline? -Mult mai bine.
-Cu plăcere. -Plăcerea e mea.
-De ce-ţi mulţumesc? -Pentru că ai mai trăit o zi.
Nicio faptă bună nu-ţi scapă nepedepsită.
Nu repară răul. Ştiu ce eşti, Damon.
Poate ai păcălit-o pe ele Elena şi pe şerif şi pe ceilalţi. Dar nu şi pe mine.
O mişcare greşită şi te voi doborî.
Potoleşte-te cu asta. O să ajungi să crezi ce zici.
Îmi pare rău.
Ce spuneai?
O, Doamne. Damon mă scoate din minţi.
Se comportă de parcă ar fi un erou pentru că a vindecat-o pe Caroline
când totul s-a întâmplat din vina lui.
Îmi pare rău, Bonnie. Ce a făcut Damon e groaznic.
Bine.
Mai bine. Momentul în care-l urăsc pe Damon a trecut.
Mersi.
Trebuie să-l găsesc pe Tyler, să-i prezint condoleanţele mele.
-Mă întorc. -Bine.
-Alo? -Elena?
-Unde eşti? -Ştiu. Am întârziat.
Acum mă urc în maşină. Ajung în cinci minute.
Nu ne-am cunoscut oficial. Sunt Katherine.
-Ştiu cine eşti. -Bineînţeles.
Tu eşti prietena cea mai bună, nu?
Am pus la un loc toate piesele din viaţa Elenei.
Isobel mi-a spus că e un mare puzzle.
Ştiu cine sunt Jenna şi Jeremy.
L-am cunoscut pe fostul iubit delicios, Matt, căruia îi place de Caroline,
şi apoi eşti tu, vrăjitoarea Bennett care urăşte vampirii.
M-am descurcat bine?
Sunt pe aici de mult timp, Bonnie.
Va trebui să fii mai bună de atât.
Drăguţ.
Katherine.
-Stefan. -Las-o în pace.
Bine.
Ce faci aici?
După cum m-ai tratat, am crezut că într-un loc public va fi mai puţină violenţă.
Duci asta cam departe, nu? Elena ar putea intra pe uşă oricând.
Asta e parte din distracţie, Stefan.
Damon e aici. Undeva.
Îl evit.
Salut.
Bună, Matt.
Am auzit că Caroline se simte mai bine.
Recuperarea ei a fost miraculoasă. Trebuie să fii uşurat.
Sunt.
Mersi, Elena.
-Are ochii aşa albaştri. -Trebuie să pleci acum.
Îmi răneşti sentimentele, Stefan.
Damon a fost mult mai fericit să mă vadă.
Dar, a crezut că sunt iubita ta.
Katherine, nu fac asta cu tine.
Cum ar fi să nu ne certăm în faţa prietenilor noştri?
-Hai să ne plimbăm. -Spune-mi ce faci aici.
Poate mi-a fost dor de tine.
-E un motiv acceptabil? -Ce te joci?
-Vrei să te joci cu mine? -Nu ştiu.
Cum pot să mă joc dacă nu ştiu regulile?
Nu sunt reguli, Stefan. Nu-ţi aminteşti?
Fără reguli.
Se pare că a venit tot oraşul.
Da, el e... Era primarul.
-De ce nu vin doar la înmormântare? -Asta fac oamenii.
Familia Lockwood a fost alături de noi când am trecut prin asta.
Nu stăm mult. Lăsăm mâncarea, aducem un omagiu şi plecăm.
Înăuntru şi afară? Pare un plan bun.
Mergeţi voi înainte. Vin şi eu imediat, bine?
Hei. Ce faci?
Sunt minunat, Elena. Totul e perfect, mersi că ai întrebat.
-Damon... -Elena.
Ar trebui să putem vorbi despre asta. Damon, suntem apropiaţi acum.
Chiar vreau să ştiu ce faci.
Te-am sărutat. Am crezut că m-ai sărutat înapoi.
Introduceţi glume despre sosii.
-Cum crezi că mă simt? -Cred că eşti rănit.
Nu. Eu nu pot fi rănit, Elena.
Nu, tu nu admişi când eşti rănit.
Te enervezi şi ascunzi asta, apoi faci ceva prostesc.
Eşti speriată.
Crezi că Katherine mă va face s-o iau razna, nu?
Nu am nevoie de ea pentru asta.
Dar, de ce...
De ce e o aşa surpriză că te-aş săruta?
Nu asta e surpriza.
Sunt surprinsă că ai crezut că te-aş săruta înapoi.
Acum sunt rănit.
-Elena. -Bonnie, ce s-a întâmplat?
-Scuze. Căutam... -Baia e pe hol.
Îmi pare rău pentru tatăl tău.
Azi am primit o groază de scuze de la oameni cărora nu le pasă.
Îmi amintesc când a murit tata,
erau o mulţime de străini la mine în casă care-mi spuneau ce tip de treabă a fost.
Oricum, ştiu ce greu e.
Diferenţa, în cazul tău, e că era adevărat.
Tatăl meu a fost naşpa.
Da, a fost.
Am găsit asta în biroul lui.
Nu se va supăra. E mort.
Ştii ce? Sigur. De ce nu?
-Ce se petrece aici, Tyler? -Nimic.
Trebuie să fii altundeva?
Da.
Familia Lockwood are mai mult teren decât avea înainte.
Posesiile vampirilor din criptă le-a construit o avere mare.
Da, de ce ai vrut să-i ucizi?
Tu eşti cea care i-a transformat pe cei mai mulţi.
Nu-i nimic mai enervat decât un vampir răzbunător.
Întreabă-l pe John Gilbert.
-Nu te-ai schimbat deloc, nu? -Dar tu te-ai schimbat. Eşti mai puternic.
Mai rău. Mai sexy.
Nu flirta cu mine, Katherine. Nu sunt Damon.
Nu am petrecut 145 de ani obsedat de tine.
Da? După alegerea ta de femei, aş spune altceva.
Dar mă deranjează că te-ai îndrăgostit de altcineva.
Nu am fost niciodată îndrăgostit de tine, Katherine.
M-ai constrâns. Sentimentele mele nu au fost reale.
Crezi ce vrei, Stefan.
Dar eu ştiu adevărul.
Şi în adâncul tău, îl ştii şi tu.
Adevărul?
Adevărul e că eşti aceeaşi nemernică mincinoasă,
egoistă şi manipulatoare dintotdeauna.
Deci, oricare ar fi motivul pentru care eşti aici,
fă ce ai de făcut şi apoi pleacă din oraş.
Pentru că dacă nu, te voi vând şi-ţi voi smulge inima din piept.
Vrei să ştii de ce sunt aici, Stefan?
M-am întors pentru tine.
Problema, Katherine,
e că te urăsc.
Mă urăşti?
Asta sună ca începutul unei poveşti de dragoste, nu sfârşitul uneia.
-Vei fi bine? -Da, se va vindeca.
Nu la asta mă refeream.
Încercam să-mi dau seama ce vrea.
Mă prefăceam. Am lăsat-o să mă afecteze.
Am încercat să o urmăresc, dar a dispărut.
Acoperă-te, Fabio.
Avem o fostă nebună în libertate.
Ar fi bine să ai grijă. Se pare că Katherine încearcă să-ţi fure iubitul.
-Nu e aşa. -Nu?
Aşa e corect, după ce am încercat să-ţi fur fata.
Mă duc să-i verific pe Jenna şi Jeremy.
Anunţaţi-mă când terminaţi.
Deci ce va fi? Luptă până la moarte?
Haide. Ameninţă-mă. Revendică-ţi dreptul.
-Nu mă voi lupta cu tine. -De ce? Eu m-aş lupta.
Katherine va încerca să ne învrăjbească unul împotriva altuia.
Frate, nu-ţi face griji. Legătura noastră nu se poate rupe.
Trebuie să fim uniţi împotriva ei.
Deci, da, oricât de mult aş vrea să te ucid, nu mă voi lupta cu tine.
Am sărutat-o pe Elena.
Pentru că simţi ceva pentru ea. Pentru că îţi pasă.
Nu o voi lăsa pe Katherine să vină şi să distrugă partea din tine
care în sfârşit, după atâta timp, e dispusă să simtă ceva.
Va încerca să te distrugă.
Va încerca să ne distrugă pe noi.
Şi felul în care vom răspunde la asta ne va defini.
E alegerea noastră.
Deci, nu, nu mă voi lupta cu tine.
Jeremy.
Ce faci aici?
Bagajul.
Plec.
Te-ai gândit că vei ucide toţi vampirii malefici şi apoi pleci?
Nu toţi, dar destui.
Pentru acum.
-Să-i spui Elenei la revedere pentru mine. -De ce nu-i spui tu?
Ştii, Jeremy, am fost învăţat să-i urăsc.
Pe vampiri.
Asta ştiu. Asta ştia şi tatăl tău.
Tata ar fi văzut lucrurile diferit.
Nu. Poate ar fi făcut lucrurile diferit, dar nu le putea vedea altfel.
Acel inel, cel care ar trebui să te protejeze,
era al tatei, nu?
Da.
Atunci de ce nu l-a protejat? De ce încă e mort?
Ce s-a întâmplat cu părinţii tăi nu a fost ceva supranatural. A fost un accident.
Nimic nu ne poate salva de asta.
Mă întreb ce-ar crede despre asta.
Despre mine.
Ar crede că eşti încă tânăr, încă afli cine eşti.
Dar eşti un Gilbert.
Ai fost expus secretelor acestui oraş,
iar cu asta vin responsabilităţi.
Nu cred în acea moştenire de familie.
Va trebui, mai devreme sau mai târziu.
-Tyler, ce faci? -Îl urăsc!
-Nu spune asta, dragule. Nicioda... -Lasă-mă!
-Dă-te de pe mine! -Hei! Tyler! Hei! Hei!
Am zis să mă laşi! Dă-te de pe mine!
Uită-te la mine.
Calmează-te.
Respiră.
O, Doamne.
Ai curaj să vii aici.
Voiam să-mi iau la revedere.
Pleci aşa repede?
Ştiu unde nu sunt dorită.
Nu te bosumfla.
Nu e atractiv la o femeie de vârsta ta.
Nu mă săruţi de la revedere?
Nu mai bine te ucid?
Ce faci aici?
Nostalgie. Curiozitate. Et cetera.
Sunt mai bun la replici scurte enigmatice, Katherine.
-Ce pui la cale? -Crede-mă, Damon.
Când voi pune ceva la cale, vei şti.
Haide. Sărută-mă. Sau ucide-mă.
Ce va fi, Damon?
Amândoi ştim că poţi face numai una.
Dragul, inocentul meu Damon.
Aşa e mai bine.
Bine, stai. Stai.
O pauză scurtă.
Am o întrebare.
Răspunde şi ne întoarcem la artificii.
Răspunde corect
şi voi uita ultimii 145 de ani în care mi-ai lipsit.
Voi uita cât de mult te-am iubit.
Voi uita totul şi putem să o luăm de la cap.
Ăsta poate fi momentul nostru definitoriu. Pentru că avem timp.
Asta e frumuseţea eternităţii.
Am nevoie de adevăr. Doar o dată.
Stai.
Deja ştiu ce întrebare ai.
Şi răspunsul ei.
Adevărul e că
nu te-am iubit pe tine.
Mereu a fost Stefan.
Doamne. M-ai speriat.
Îmi fac datoria de a supraveghea cartierul.
Mulţumesc.
Că ai grijă de noi. De mine.
Eu sunt acesta. Bodyguard de încredere.
Calm într-o criză.
Ai băut?
Şi eşti supărat. Nu-i o combinaţie bună.
Nu, nu sunt supărat.
Supărarea este o emoţie pentru cei cărora le pasă.
Haide, Damon. Minţi. Îţi pasă.
Eşti surprinsă că am crezut că m-ai săruta înapoi?
Nu-ţi poţi imagina că aş crede că ai vrea?
-Damon... -Că ce am făcut aici
înseamnă ceva?
Tu eşti mincinoasa, Elena.
Este ceva între noi doi şi ştii asta
şi mă minţi pe mine, şi-l minţi pe Stefan,
dar cel mai mult, te minţi pe tine. O pot dovedi.
Nu. Nu...
Damon, nu.
-Care-i problema ta? -Minte despre asta.
Opreşte-te. Eşti mai bun de atât. Haide.
-Aici te înşeli. -Nu. Damon, ţin la tine.
Ascultă-mă. Ţin la tine.
Dar îl iubesc pe Stefan.
Mereu va fi Stefan.
Elena, ce se întâmplă aici?
Nimic, Jeremy. E ok. Du-te la culcare.
Nu, nu e ok, Elena.
Vrea să fie un vampir.
Nu, Damon, opreşte-te
vrei să opreşti durerea? E aşa uşor.
Partea din tine căreia îi pasă dispare.
Tot ce trebuie e să apeşi pe buton şi gata!
Damon. Nu!
Mama ta a adormit.
Cred că a luat câteva pastile.
Nu am vrut să o sperii.
Nu ştiu de ce păţesc asta.
E blestemul de a fi un Lockwood.
Şi tu cum de ai gena relaxată?
N-am. Dar am învăţat să o controlez.
Nu vreau să mai fiu aşa.
Nimeni nu vrea. De asta e un blestem, Tyler.
A văzut inelul. De asta a făcut-o. A ştiut.
Nu a văzut inelul.
E Katherine.
L-a provocat. A desfăcut tot ce era bun la el.
Nu e nimic bun la el, Stefan, nu mai e.
A decis ce vrea.
Nu vrea să simtă. Vrea să fie urât. E mai uşor aşa.
I s-a împlinit dorinţa.
-Îl urăsc, Stefan. -Ştiu.
E bine? E bine?
E bine.
Eşti bine.
El m-a ucis. Damon m-a ucis.
E în regulă.
O, Doamne.
Elena?
Bună, Caroline.
Ce faci aici?
Numele meu e Katherine.
Speram să le poţi da un mesaj din partea mea fraţilor Salvatore.
Despre ce vorbeşti?
Ce mesaj?
A început jocul.
Ce? nceput jocul.