Tidligere:
I over et århundre har jeg levd i skjul. Til nå. Jeg må kjenne henne.
-Hva er du? -En vampyr.
-Hvorfor er du her? -Jeg savner broren min.
Han sa at Katherine knuste hjertet ditt.
Det var lenge siden.
Hvorfor ser jeg ut som henne? Kjærligheten til Katerine var uekte.
Det var ekte for meg.
-Er du synsk? -Jeg er en heks.
-Den lyden! -Hvilken lyd?
Hva pokker?
-Vi trenger litt hjelp. -Caroline.
Har du snakket med moren din? Faren din er død.
Du mente at jeg var verdt å redde. Takk for det.
-Blodet mitt. -Dør du med det i systemet,-
-kommer du tilbake. -Anna er død. Jeg så henne død.
Jeg vet at du brydde deg om henne.
-Du skremte meg. -Beklager.
-Er Jenna hjemme? -Hun måtte møte brannsjefen.
Hun vet ikke sannheten. De har dekket over den.
Ja, jeg vet. Hvordan går det med Jeremy?
Han er på rommet sitt.
Jeg så overalt. Noen tok tingene mine.
Skal jeg hjelpe deg?
-Ja, takk. -Skal jeg hente deg?
Kan vi møtes på sykehuset?
Greit. Jeg elsker deg, Stefan.
-Katherine? -Hei, John. Adjø, John.
Jeremy? Er du våken?
Nødsentralen.
Jeg trenger en ambulanse til 2104 Maple Street.
Bak deg.
Jeremy...
Jeremy!
Vær så snill, våkne!
Det er i orden.
-Hva skjedde? -Anna gav ham blod og han tok piller.
Han ser frisk ut, men det gjør jo du også.
-Så... Jeg vet ikke. -Kom hit. Se på meg.
Alt er i orden med meg. Skal jeg tilkalle en førstehjelper?
Nei.
Det går bra med ham. Så jeg er ikke en vampyr?
Pokker. Ikke si det. Hvorfor ønsker du det?
Hørte du hva som skjedde med Anna?
Hun er død. Kom hit, Jeremy.
Jeg er lei for det med Anna, men hør på meg.
Annas blod forlater systemet ditt. Om du prøver å ta livet ditt, kan du dø.
-Forstår du meg? -Stefan!
Ja. Jeg forstår. Bra.
Hva med pillene han tok? Annas blod leget ham.
Ms. Gilbert?
Du må dra på sykehuset. Jeg blir her med Jeremy.
-Jeg trenger ingen barnevakt. -Jo, det gjør du.
-Hvordan har Caroline det? -Ikke bra.
Hva skjedde?
Vi kjørte, og Tyler hørte en lyd.
Han fikk migrene eller noe og mistet kontrollen.
Jeg trodde det gikk bra med Caroline, men det gjorde ikke det.
Liz? Jeg kom så fort jeg hørte det. Går det bra med henne?
Hun opereres. De gjør alt de kan.
-Jeg trenger din hjelp, Damon. -Hva som helst.
Borgermester Lockwood er død. De trodde han var en vampyr.
-Var Lockwood en vampyr? -Nei, de gjorde en feil.
De sa han falt om da Johns apparat ble startet...
Han kunne ikke ha vært vampyr.
Carol Lockwood vil ha svar, og jeg klarer bare å tenke på Caroline.
Det er i orden.
-Bonnie? Hvordan har Caroline det? -Hun er svak.
De vet ikke om hun vil overleve.
Hva?
Er det noe du kan gjøre? Hun vet ikke hvordan. Eller hva?
Nei, jeg gjør ikke det.
Det tok Emily årevis å lære det. Men jeg kan slå ut en vampyr.
Jeg kan gi Caroline litt blod. Bare nok til å lege henne.
Det er for risikabelt. Gjør det.
Dette er Caroline. Vi kan ikke la henne dø.
Gjør det. Har vi våpenhvile da?
Nei, men du gjør det likevel.
For Elena.
Det er nok det siste du vil gjøre nå, men vi bør snakke om det som skjedde.
Ja, en av vampyrene fra gravkammeret drepte nesten John.
Når? Etter at jeg dro?
-Var du der? -Du vet at jeg var det.
-Når var du hjemme hos meg? -Virkelig?
Tidligere, på verandaen? Vi snakket, blottet følelsene våre.
Vi kysset, Elena. Jeg har ikke tid til dette.
Hvis du vil glemme det, så er det greit, men jeg klarer ikke det.
Elena? Jeg kom så fort jeg fikk beskjeden din.
-Hvordan går det med John? -Hvor har du vært?
Hos brannvesenet.
-Jeg sa jo det tidligere. -Nei, det gjorde du ikke.
-Jo, det gjorde jeg. -Nei.
Jo, det gjorde jeg.
Å... Du tuller!
Hei.
-Hvordan har Caroline det? -Ikke bra.
Akkurat det jeg trengte.
-Katherine... -Jeg lurte i hvert fall én av dere.
Føler du deg bedre nå?
Stefan? Hva skjedde?
Katherine skjedde.
-Sa hun hva hun ville? -Nei.
Litt av en entré. Hun sa at hun lurte én av oss.
Hun lot som om hun var Elena da jeg var her.
Jeg sa det til Jeremy.
-Jeg kan ikke lyve mer for ham. -Går det bra med deg?
Nei.
Jeg trodde alt ville bli bedre nå som vampyrene fra gravkammeret er borte.
Jeg vet. Alle trodde det.
Katherine har blitt invitert inn. Hva skal vi gjøre?
-Flytte. -Det er til stor hjelp.
Om Katherine vil se deg død, vil du dø. Men du er ikke det.
-Så hun har andre planer. -Vi må finne ut hva de er.
Hva skjedde i kveld da du trodde hun var Elena?
Jeg risikerer å gi deg enda en rynke i pannen...
Vi kysset.
-Og du trodde det var meg? -Hva mener du med at dere kysset?
Når to lepper snurpes sammen og man gjør slik...
-Ikke vær åpenbar, Stefan. -Han kysset Katherine. Ikke meg.
Jeg ville ikke ha gjort det.
-Vi har ikke tid til dette. -Senere.
John må vite noe. Det må være en grunn til at hun prøvde å drepe ham.
Hun er Katherine.
Hun elsker å leke, og du tar feil om du tror du vil finne ut hva hun vil.
Elena har rett. John kan vite noe gjennom Isobel.
Moren din var i kontakt med Katherine. Vi drar til sykehuset.
-Jeg har en bedre idé. -Hva da?
-Vi bare ignorerer røya. -Er det smart?
Om hun tror hun blir ignorert vil det lure henne frem.
Og så?
Setter vi en stake i henne, river av henne hodet. Noe poetisk.
Vi får se.
-Hei, Matt. -Hei.
-Har du vært her hele natten? -Ja, med sheriffen.
-Ingen andre? -Damon kom innom.
-Hvordan har Caroline det? -Se selv.
Jersey Shore går på TV.
Forsiktig! Fortsatt litt øm.
-Unnskyld. -Det går bra.
De sier at jeg blir fort bedre. Min tur.
Er han ikke søt? Hvorfor gråter du?
Jeg er bare glad for at det går bra.
Jeg er glad i dere.
Hvem er ansvarlig for drapet på min mann?
Jeg undersøker det. Er det noen grunn til at han ble påvirket av apparatet?
-Antyder du at han var en av dem? -Ingen sier det.
Betjentene dine gjorde en feil, så du er ansvarlig.
Mannen din hjalp John å gjennomføre den idiotiske planen.
-Noen fikk mannen min drept. -Vi er alle anspente.
Du har opplevd et stort tap. Hele byen har det.
Men vi må holde sammen. Stole på hverandre. Vi takler dette.
Så det sorte får kommer hjem.
-Tyler? -Ja.
Hva skjedde med deg? I mitt hode er du 12 år.
Det er to år eldre enn sist gang du så meg, onkel Mason.
Kom hit.
-Fint å se deg. -Deg også.
Kom inn.
Klar for dette?
John?
Jeg er Elena, ikke Katherine.
-Vi vet hun gjorde dette mot deg. -Vi må vite hvorfor.
-Hvor er hun? -Vet ikke du det?
Jeg vet ikke.
Du er for svak til å spille tøff. Slapp av og svar på spørsmålene.
Vær så snill, si hvorfor hun er her. Hva vil hun?
Hun vil forsøke igjen. Vi kan ikke hjelpe deg om du ikke stoler på oss.
På deg?
På din datter, da.
Min datter burde ha satt en stake i hjertet ditt.
Jeg snakket aldri direkte med Katherine. Hun stolte ikke på meg.
Så drep meg eller forsvinn, for jeg tåler ikke synet av deg med Elena.
Du ser verden med så mye hat. Det vil få deg drept.
Du synes det er greit å dø, men jeg har en bedre plan for deg.
Med mitt blod i systemet ditt må jeg bare drepe deg.
Forlat byen. Elena vil ikke ha deg her.
Du har et døgn på å forsvinne, ellers gjør jeg deg til en vampyr-
-og jeg vil se deg hate deg selv mer enn du gjør allerede.
Tiden starter nå.
-Hvem er fyren med Carol? -Borgermesterens bror, Mason.
-Er han i rådet? Som John Gilbert? -Han er ikke som John.
Han tror ikke på det. Han vil ikke ha noe med rådet å gjøre.
Han er for opptatt med å finne den perfekte bølgen.
Takk. Vi ses.
Hei, Elena. Takk for at du kom.
Kom inn.
Jeg må hjem og hente Jenna og Jeremy for å dra til familien Lockwood.
-Hva skjedde der inne med John? -Jeg bad ham om å forlate byen.
Bad? Du truet ham.
-Ja, jeg truet ham. -Bra. Jeg vil ha ham vekk, Stefan.
Jeg burde ikke mene det, men jeg vil ikke ha ham i livet mitt.
-Eller Jeremy's liv. -Jeg vet.
-Hva nå? -Nå...
-...må jeg dra og finne Damon. -Ikke slåss med ham.
Han forsøkte å kysse deg.
Det er ikke problemet. Katherine er det.
Damon er ikke stabil rundt henne.
Jeg vil ikke at ting skal bli verre.
Visste du at Gilbertapparatet påvirket Tyler Lockwood?
-Jeg vet det felte borgermesteren. -Vil du ikke vite hvorfor?
Jeg vil vite hvorfor en ikke-vampyr ble torturert av vampyrapparatet.
-Hvordan har Caroline det? -Hun er mye bedre.
-Vær så god. -Vær så god.
-Så du får leve en stund til. -Du hater gode gjerninger.
De gjør ikke opp for de dårlige. Jeg vet hva du er.
Du har kanskje lurt alle de andre, men ikke meg.
-Ett feiltrinn, og jeg tar deg. -Du begynner å tro på ditt eget tull.
Å...
Beklager, sa du noe?
Damon gjør meg sprø.
Han skryter av å ha leget Caroline, men alt var jo hans skyld.
Beklager, Bonnie. Det Damon har gjort er forferdelig.
Nå føler jeg meg bedre. Øyeblikket med Damonhat er over.
Takk.
Jeg må finne Tyler og kondolere. Jeg kommer tilbake.
-Hallo? -Hvor er du, Elena?
-Hvor er du? -Jeg vet. Jeg er sen.
Jeg er der om fem minutter.
Vi har ikke blitt presentert. Jeg er Katherine.
-Jeg vet hvem du er. -Selvsagt.
Du er bestevennen, ikke sant? Jeg har studert alle delene av Elenas liv.
Jeg vet hvem Jenna og Jeremy er, og jeg har møtt den lekre Matt.
Og så er det deg, den vampyrhatende Bennettheksa.
Var jeg flink?
Jeg har levd lenge, Bonnie. Du må gjøre bedre enn som så.
Bra gjort.
Katherine.
-Stefan. -La henne være.
Ok.
-Hva gjør du her? -Mindre vold på offentlige steder.
Du tar dette litt langt. Elena kan komme når som helst.
Damon er her et sted. Jeg har unngått ham.
-Hei, dere. -Hei, Matt.
Jeg hørte at Caroline er mye bedre. Du må være så lettet.
Jeg er det. Takk, Elena.
-Øynene hans er så blå. -Du må dra nå.
Du sårer meg, Stefan. Damon ble glad, men han trodde jeg var kjæresten din.
Jeg gidder ikke dette, Katherine.
Hva om vi ikke starter en parkrangel foran vennene dine?
-Fortell hva du gjør her. -Kanskje jeg savnet deg.
-God nok grunn? -Hvilken lek er dette?
-Vil du leke med meg? -Jeg kjenner jo ikke til reglene.
Ingen regler, Stefan. Husker du ikke?
Ingen regler.
-Ser ut som om hele byen er her. -Han er jo... Var borgermester.
-Hvorfor ikke vente til begravelsen? -Det er dette folk gjør.
Lockwoods var her for oss når vi gikk gjennom dette.
Vi leverer maten, kondolerer og drar.
-Høres ut som en plan. -Bare gå. Jeg kommer snart.
-Hei. Hvordan går det? -Flott, Elena. Kunne ikke vært bedre.
-Damon... -Elena.
Vi burde kunne snakke om dette. Jeg vil virkelig vite hvordan du har det.
Jeg kysset deg, trodde du kysset meg tilbake-
-kun en dobbeltgjengers fantestreker.
-Hvordan tror du jeg har det? -Jeg tror du er såret.
Jeg blir ikke såret.
Du innrømmer det ikke. Du skjuler det og gjør noe dumt.
Du er redd.
Du tror Katherine vil gjøre meg sprø.
Jeg trenger ikke henne til det.
Vet du hva?
Hvorfor er det så overraskende at jeg ville ha kysset deg?
Det er ikke overraskende.
Jeg er overrasket over at du trodde at jeg ville ha kysset deg tilbake.
Nå er jeg såret.
-Elena! -Hva har skjedd, Bonnie?
-Jeg bare så etter... -Badet er nede i gangen.
Jeg er lei for det med faren din.
Det har vært en dag med kondoleringer fra folk som ikke bryr seg.
Da faren min døde, var huset fylt med fremmede som skrøt av ham.
-Jeg vet hvor tungt dette er. -Men for deg var det sant.
Min far var en drittsekk.
Ja, det var han.
Jeg fant denne i skrivebordet hans.
Det er greit for ham, han er død.
Ja, hvorfor ikke?
-Hva skjer her, Tyler? -Ingenting.
Har du et annet sted å være?
Lockwoodene har mye mer land. De tjente godt på vampyrenes eiendeler.
Hvorfor ville du se dem døde? Du gjorde de fleste av dem til vampyrer.
Det er ingenting mer irriterende enn en hevngjerrig vampyr.
Bare spør John Gilbert.
-Du har ikke forandret deg. -Men det har du. Du er sterkere.
-Slemmere. Det er sexy. -Ikke flørt. Jeg er ikke Damon.
Jeg har ikke tenkt på deg i 145 år.
Med tanke på ditt valg av kvinner vil jeg si det motsatte.
Men det plager meg at du er forelsket i en annen.
Jeg var aldri forelsket i deg.
Du brukte mental tvang på meg. Ingen av følelsene var ekte.
Tro hva du vil, Stefan. Jeg vet sannheten.
-Innerst inne gjør du også det. -Sannheten?
Sannheten er du er den samme lyvende, egoistiske, manipulerende røya.
Så bare gjør det du kom for og forlat byen.
For hvis du ikke gjør det, vil jeg rive ut hjertet ditt.
Vil du vite hvorfor jeg er her, Stefan?
Jeg kom etter deg.
Problemet, Katherine...
...er at jeg hater deg.
Du hater meg? Høres ut som starten på en kjærlighetshistorie, ikke slutten.
-Vil det gå bra med deg? -Ja, det vil gro.
Det var ikke det jeg mente.
Jeg prøvde å lese henne. Jeg ble provosert.
Jeg prøvde å spore henne, men hun er borte. Dekk deg til, Fabio.
Ser ut som om Katherine prøver å stjele fyren din.
-Det er ikke det som skjer. -Ikke?
Det er jo rettferdig, siden jeg prøvde meg på jenta di.
Jeg ser til Jenna og Jeremy. Si fra når dere er ferdige.
Hva blir det til? En kamp til døden?
Bare kom med truslene dine.
-Jeg vil ikke slåss med deg. -Jeg ville ha gjort det.
Katherine vil prøve å sette oss opp mot hverandre.
Bror, ikke vær redd. Vårt bånd er ubrytelig.
Vi må stå sammen mot henne.
Så ja, jeg vil drepe deg, men skal ikke slåss mot deg.
-Jeg kysset Elena. -Fordi du føler noe for henne.
Jeg vil ikke la Katherine ødelegge den delen av deg-
-som endelig er villig til å føle noe.
Hun vil prøve å bryte deg ned. Bryte oss ned.
Og måten vi svarer på det vil definere oss. Det er vårt valg.
Så nei, jeg vil ikke slåss mot deg.
Jeremy.
-Hva gjør du her? -Jeg pakker. Jeg drar.
Så du dreper alle de onde vampyrene og så forlater du byen?
Ikke alle, men nok for øyeblikket.
-Sier du adjø til Elena fra meg? -Si det selv.
Jeg ble opplært til å hate dem. Vampyrene.
Det er det eneste jeg kjenner til. Det faren din kjente til.
-Han ville ha sett annerledes på det. -Det er eneste måten å se det på.
Ringen på fingeren din, den som skal beskytte deg, den tilhørte min far?
Ja.
Hvorfor beskyttet den ikke ham?
Det som skjedde foreldrene dine var ikke overnaturlig. Det var en ulykke.
Det er ingenting som kan redde oss fra det.
Hva ville han ha syntes om dette? Om meg?
Han ville ha syntes at du fortsatt er ung. Du finner deg selv.
Men du er en Gilbert. Og du har sett byens mørke hemmeligheter,-
-og med det kommer et ansvar. -Jeg tror ikke på familiearvgreiene.
Før eller senere må du gjøre det.
-Tyler! Hva gjør du? -Jeg hater ham!
Slipp meg!
-Kom deg til helvete av meg! -Tyler!
Se på meg!
Ro deg ned!
Herregud.
Det er modig av deg å komme hit.
Jeg ville si adjø.
-Drar du så snart? -Jeg vet at jeg ikke er ønsket her.
Ikke furt. Det er ikke attraktivt på en kvinne på din alder.
Vil du ikke kysse meg adjø?
Hva med at jeg dreper deg i stedet?
-Hva gjør du her? -Nostalgi, nysgjerrighet, osv.
Jeg er flinkere med gåtefulle enkeltreplikker.
-Hva er planen din? -Tro meg, Damon.
Når jeg har noe på gang, vil du vite det.
Kom igjen, kyss meg eller drep meg. Hva blir det til, Damon?
Vi vet begge at du bare er i stand til en av delene.
Min søte, uskyldige Damon.
Det var bedre.
Ok, vent.
Liten pause.
Jeg har et spørsmål. Svar på det og vi er tilbake til fyrverkeri.
Svar rett og jeg glemmer de siste 145 årene jeg har brukt på å savne deg.
Jeg glemmer hvor høyt jeg elsket deg. Alt blir glemt og vi starter på nytt.
Dette kan være et avgjørende øyeblikk. Vi har all verdens tid.
-Jeg må bare vite sannheten. -Slutt.
Jeg vet hva spørsmålet ditt er. Og svaret.
Sannheten er...
...at jeg aldri elsket deg.
Det var alltid Stefan.
Herregud.
-Du skremte meg. -Jeg bare tar mitt vaktskift.
Takk. For at du passer på oss. På meg.
Slik er jeg. Betrodd livvakt. Rolig i krisesituasjoner.
Har du drukket?
-Og sint. Ikke en god kombinasjon. -Jeg er ikke det. Jeg bryr meg ikke.
Det er en løgn. Du bryr deg.
Du er overrasket over at jeg trodde du ville kysse meg tilbake?
At det vi har gjort her betyr noe for meg?
Du er løgneren, Elena. Det er noe mellom oss og du vet det.
Du lyver for meg, for Stefan og for deg selv. Jeg kan bevise det.
Ikke, Damon. Hva er galt med deg?
Slutt. Du er bedre enn dette.
-Det er der du tar feil. -Jeg bryr meg om deg, Damon.
Jeg gjør det, men...
Jeg elsker Stefan. Det vil alltid være Stefan.
Hva foregår her, Elena?
-Det er i orden. Legg deg igjen. -Det er ikke i orden, Elena.
Han vil være en vampyr.
-Nei, Damon, stopp. -Vil du stenge ute smerten?
Den delen av deg som bryr deg blir borte. Man må bare vri om bryteren.
Damon. Nei!
Moren din sover. Tror hun tok et par piller.
Jeg mente ikke å skremme henne.
Jeg vet ikke hvorfor jeg blir slik.
Det er forbannelsen ved å være en Lockwood.
-Hvorfor ble du så rolig? -Jeg har lært å kontrollere det.
Jeg vil ikke være slik lenger.
Ingen av oss vil det. Det er derfor det er en forbannelse.
Han så ringen, det var derfor han gjorde det. Han visste det.
-Han så ikke ringen. -Det er Katherine.
-Hun har knust det gode i ham. -Det er ikke noe godt i ham.
Ikke nå lenger.
Han har bestemt hva han vil.
Han vil ikke føle, bare bli hatet. Det er lettere.
Han fikk ønsket oppfylt.
Jeg hater ham, Stefan.
Jeg vet.
Går det bra med ham?
Ja. Det går bra med deg.
Det går bra med deg. Det går bra med ham.
Han drepte meg. Damon drepte meg.
Gud.
-Elena? -Hei, Caroline.
Hva gjør du her?
Jeg heter Katherine. Kan du gi Salvatore-brødrene en beskjed?
Hva snakker du om? Hvilken beskjed?
Spillet er i gang.
Hva? et er i gang.