I tidigare avsnitt:
Jag har levt gömd i ett sekel, tills nu.
Jag måste få känna henne.
Elena är Katherines dubbelgångare.
-Ge mig uppfinningen. -Jag har den inte.
Damon har den. Och du ska ge den till mig.
Jag ger den inte till Isobel så att hon ge den till John.
Bonnie kan häva förtrollningen.
Hur visste du att jag skulle få den av Damon?
För att han är kär i dig.
Jag kunde inte göra det hon ville. Det var inte rätt.
Men när Elena får veta det...
...förlåter hon mig aldrig.
Klänningen gör ont.
Bit ihop.
Timberwolves! Timberwolves! Heja Big Red!
Nej, nej, nej. Uppställningen är fel.
Paradorkestern går före historiesällskapet.
Matt, ställ dig på vagnen.
Killar, jag bad er ställa stolarna på grundarnas vagn.
Damer, dags att ställa sig på vagnen.
Se på dig, så retro.
-Vad gör du här? -Varför inte vara här?
Bonnie avaktiverade Gilberts uppfinning, Isobel är borta-
-och det är grundarnas dag.
Jag är här för att äta sockervadd och stjäla din tjej.
-Börja inte med nåt. -Du började, Stefan...
...med ditt: "Jag är osäker, låt Elena vara ifred"-talet.
Jag njuter fortfarande av det.
-Bara du hörde det så. -Förlåt, vadå?
Vadå?
Du saknar sinne för humor.
Jag saknar bara sinne för Damon-humor.
Damon-humor? Du, jag fattar.
Jag är det bättre och snyggare alternativet, och du är rädd-
-när Katherine är ute ur bilden, att jag ska vilja ha Elena.
Men oroa dig inte. Elena är inte Katherine.
Du har rätt. Det är hon inte.
Anna.
Se på dig.
Jag vet, det är dumt, eller hur? Jag deltar i paraden.
Hur mår du? Jag har varit så orolig.
-Och jag känner mig så hemsk. -Varför?
Du dödade inte min mamma, det gjorde din farbror.
-Vet du att det var han? -Vem kan annars ha gjort det?
Han förstår inte, Anna. Han är sån. Han hatar alla vampyrer.
Han gör bara det han tror är rätt.
Försvarar du honom?
Nej. Inte en chans. Men...
Jag förstår hur han tänker.
Han tror att alla gravvampyrer vill hämnas på stan och han är bara...
Han försöker skydda den.
De vill ha hämnd. De ville åtminstone det.
Men det var därför vi skilde oss från dem.
Mamma var inte ute efter hämnd. Hon ville bara ha tillbaka sitt liv.
-Jag måste lämna stan, Jeremy. -Ska du ge dig av?
Du kan följa med. Jag kan förvandla dig. Du ville ju det.
Här.
Det är mitt blod.
Dör du med det i din kropp, så återvänder du.
-Anna... -Jag vet.
Jag vet hur det är för dig.
Att vara ensam, alltid känna sig tom, och ingen förstår.
Men när du är vampyr behöver du inte känna så.
Du kan stänga ute det. Jag kan visa dig.
Jag ville det verkligen.
Men jag tror inte att jag klarar det. Jag är ledsen.
John? Är det ens möjligt?
Det finns inga bevis men han dejtade Isobel när hon var tonåring.
Han följde med henne när hon skulle föda.
Jag har aldrig tyckt om honom. Jag...
Jag är ledsen.
Jag ville säga det innan Damon säger det på nåt olämpligt sätt.
Jag är glad att du berättade det.
Jag hoppas att det inte är sant.
Vad ska jag göra?
Konfrontera honom och säga: "Är du min biologiska far?"
-Ja, när du är redo. -Jag blir aldrig redo.
Jag har nog med problem med den familj jag faktiskt bryr mig om.
Jeremy hatar mig. Och varför skulle han inte det?
-Min dagbok gav honom all rätt. -Han är bara sårad och förvirrad.
Han förlåter mig aldrig för Vicki. Jag raderade hans minne och ljög.
Han är din bror. Han förlåter dig. Ge honom lite tid.
-Säg omelett. -Göm gipset. Det är inte tidsenligt.
-Jo. -Okej. Kom hit.
-Ett ihop med Bonnie. -Jag tar det.
Jag är på vagnen.
Jag sa förlåt.
Du hånglade med hans mamma och misshandlade honom.
Det räcker inte att bara säga förlåt.
Jeremy.
Jag undrade var du var. Du ser fin ut.
-Ni gjorde ett fint jobb med vagnen. -Gå, Elena.
Jag vill inte att det ska vara så här mellan oss.
Du kan väl låta Damon radera mitt minne igen?
Då blir jag din ovetande bror igen.
-Jer, snälla. -Låt bli.
Det här går inte att fixa så lätt. Såna här saker fixar man inte.
En stor applåd till Mystic Falls paradorkester.
Och nu till lite lokalhistoria.
Mr Saltzmans elever har återskapat slaget vid Willow Creek.
Damer och herrar, välkomna-
-fröken Mystic Falls hov och deras snygga kavaljerer.
Caroline Forbes är fröken Mystic Falls.
Visst är de vackra?
-Vad vill du? -Jag ser på paraden.
-Vart ska du? -Bort från dig.
-Jag vill säga en sak. -Låt mig vara.
Tack.
Saken som Emily förtrollade kunde ha dödat mig.
Det du gjorde var viktigt, så tack.
-Jag gjorde det för Elena. -Jag vet det. Jag är ändå tacksam.
Jag är skyldig dig en gentjänst.
Njut av paraden.
Heja på Mystic Falls high school-fotbollslag.
Just det. Låt oss visa dem vårt stöd.
GRAYSON GILBERT, Med. dr.
Det här är nyckeln. När man satt i den aktiveras enheten.
Den fungerar bara en gång, i fem minuter.
Hur fungerar den?
Det är en hög frekvens som människor inte hör.
Vampyrer inom fem kvarters radie blir paralyserade och avslöjade.
Då injicerar vicesherifferna dem med järnört-
-och för dem hit där vi dödar dem.
-Anfaller de ikväll? -Jag hade en källa.
En vampyr från gravkammaren bekräftade det.
Hör upp, allihop.
Planen är densamma. Vi väntar tills fyrverkerierna.
Till dess försöker vi smälta in.
Delta i firandet. De märker oss inte.
De vill hämnas det våra förfäder gjorde 1864.
Det gör oss till deras mål.
Här är scenen. Här kommer grundarfamiljerna att vara.
-Några frågor? -Vi tar en stor risk.
Vi pratar om våra familjer, John.
Anna. Vad gör du här?
Det här är enda sättet att få ut dem och döda dem.
Allihop.
MYSTIC FALLS FIRAR 150 ÅR
Jag föredrar dig så här. Epokkläderna passade dig inte.
Är det en förolämpning?
Elena, det är en komplimang av högsta rang.
Jag vet att Stefan oroar sig över vår vänskap.
Nämnde han nåt för dig med?
-Nej. Nämnde han nåt för dig? -Nej. Inget värt att upprepa.
Sluta med dina flirtiga kommentarer och det du gör med ögonen.
Vad gör jag med ögonen?
Få mig inte att ångra att jag är din vän.
Okej?
Jag tror inte att vi kan ordna upp det här. Jag ljög, jag hade fel.
Men du är min bror, Jer. Jag älskar dig och jag måste ordna det.
Berätta, vad kan jag göra?
Du kan dra åt helvete, Elena.
Jag har så många känslor, men jag kan inte uttrycka dem.
-Att vara tonåring är svårt. -Idiot.
Säg inte så. Jag är inte din syster.
Och tala inte så till din syster heller.
-Tänker du döda mig nu? -Ge henne en chans.
-Hon raderade mitt minne. -Nej, det var jag. Hon skyddade dig.
Det hade hon ingen rätt att göra.
-Släpp innan jag skriker. -Det hinner du inte.
Släpp honom.
-Mår du bra? -Ja.
Det min bror försöker säga är att du inte ska klandra Elena för det här.
Damon förvandlade Vicki.
Jag dödade henne. Hon var ett hot mot dig och mot din syster.
Jag önskar att det inte hade hänt.
Ni borde inte ha fått mig att glömma.
-Snäll, polis, elak polis. Fint. -Vad sysslar du med?
-Han var otrevlig. -Deras syskonrelation angår inte dig.
-Lägg dig inte i det. -Får det bara finnas en välgörare?
Ursäkta mig.
Du gör inte det här av rätt anledning.
Nu börjar du bli så där svartsjuk igen.
Det bara... Vad är rätt anledning?
-Upplys mig, snälla. -Damon...
Det är bara äkta när det kommer från din önskan att göra rätt sak.
Utan baktankar.
Och jag vet att det är helt främmande för dig.
Jag förstår varför du inte fattar det.
Ska ni använda vår stad som lockbete? Det är för farligt. Det är vansinne.
Vi har informerat dina polismän. De är med på det.
-Bakom min rygg? -Vi visste hur du skulle reagera.
-Våra barn är här. -Vi måste göra detta, Liz.
Vi har inget val. Rådet är till för det här.
Våra grundare skapade det hemliga rådet av den här anledningen.
Jag är sheriff och jag beslutar.
Och jag säger nej.
Richard, låt mig få prata med sheriffen ensam.
John, du tänker inte klart. Jag kommer inte att ändra mig.
Är du kvar än?
Du måste få veta en sak.
Vampyrerna från gravkammaren planerar en attack ikväll.
-Hur vet du det? -Jag var där.
De tror jag är med, men det är jag inte.
De vill döda grundarfamiljerna.
-När ska det ske? -När fyrverkeriet börjar.
John Gilbert vill använda uppfinningen mot dem.
-Vi kan inte vara här. -Den är inaktiverad.
-Då kommer många att dö. -Var är de just nu?
De är redan här, Damon.
Vi vet inte vilka som har tagit järnört.
Det handlar inte om att äta, men om att döda.
Ni vet vad ni ska göra.
Ric. Kom hit.
-Är dina tjusiga vampyrvapen i bilen? -Ja. Hur så?
Det vimlar av gravkammarvampyrer här. Vi kan behöva några pålar.
-Jag ordnar det. -Gå.
Jag vet. Kan du fatta?
-Vad gör du? -Räddar ditt liv.
15 ord eller mindre, gravvampyrerna är här.
Grundarfamiljerna är målet. Få henne härifrån. Nu.
-Vänta. Vart ska du? -Det var mer än 15 ord, Stefan.
Vänta. Jeremy är här.
Vi letar reda på honom. Kom.
När Bonnie och jag var förstaårselever bråkade vi-
-och svor på att aldrig prata med varann mer.
Glöm det där, Caroline.
Tack.
Vad gör du här? Jag bad dig åka hem.
-Jag ville inte. -Du ska göra som jag säger.
-Låt bli. -Borgmästaren. Är allt bra?
Snälla, Tyler. Du måste åka hem. Nu.
Ta med dina vänner. -Vad är det som händer?
Jag kan inte förklara. Alla måste åka hem nu.
-Snälla. -Okej.
Här. Ta min bil. Den står på baksidan.
Caroline, Matt, följ med honom.
Kom.
-Anna, min farbror kan se dig. -Det kvittar. Jag måste hitta dig.
Följ med.
I 150 år...
...har Mystic Falls varit en stad som alla vill ha som hemstad.
Trygg, blomstrande och välkomnande.
Och vi har grundarna att tacka för det.
Därför vill jag tillägna kvällens fyrverkeri till deras arv.
Ställ dig i position.
Njut av föreställningen!
Håll dig nära mig.
-Ursäkta mig. -Ursäkta.
-Vet du vad du har gjort? -Ja. Det gör jag faktiskt.
Stefan? Vad är det som händer?
-Mitt huvud. -Vadå?
Mitt huvud.
Anna? Anna, vad är det? Anna?
-Snälla, få det att sluta. -Vad händer?
-Vad fan är det där? -Vad är det?
-Det där oljudet. -Vilket oljud?
-Tyler? Tyler! -Hördu!
-Caroline, ta ratten! -Tyler!
Jag tar den här. Det finns en till där borta. Ta den här. Spring!
Ställ dig upp.
-Han bara föll ihop. -Ja, han är inte den ende.
Polisen tar alla som har ramlat. De injicerar järnört.
De samlar ihop vampyrerna.
Snälla, hjälp honom. Han bara föll.
Är det borgmästaren?
-Richard. -Är han okej?
Mitt huvud! Jeremy.
Jag har hittat en.
Vad gör du?
-Vad gör du? Låt henne vara! -Okej.
-Vad gör du? Låt henne vara! -Hördu.
Låt henne vara! Anna!
Apparaten är färdig. Det enda som håller dem nere är järnört.
Vi har ont om tid. Nu avslutar vi det här.
Anna.
Du kan gå. Jag tar över nu.
Snälla.
Nej!
-Mår du bra? -Det var som nålar i huvudet.
Jag såg minst fem vampyrer falla ihop.
De tar dem till din familjs gamla byggnad.
Det är Gilberts uppfinning. Det måste det vara.
Hur kan den fungera? Bonnie tog bort förtrollningen.
-Eller kanske inte. -Vi såg när hon gjorde det.
Nej. Han har rätt. Tänk lite.
Vi bad Bonnie inaktivera en apparat-
-som kunde skydda folk mot vampyrer.
-För att skydda dig. -Och Damon. Vampyrer.
-Var är Damon? -Jag vet inte.
Han har inte synts till sen det började.
-Kan du hämta min bror? Ta honom hem? -Naturligtvis.
Kom.
-Liz. Mår du bra? Vad händer? -Ta nyckeln i bältet.
Hämta nyckeln i mitt bälte.
Jag har letat överallt efter dig. Nåt har hänt med Richard.
-De tog honom. -Vilka då?
Dina vicesheriffer.
Jag förstår inte. Han är ju inte vampyr.
Kom, vi går.
Borgmästaren.
-Är det du? -Vad gör du här?
Jag är en vampyr. Vad är din ursäkt?
Nej.
Järnörten påverkade dig inte. Du är ingen vampyr.
Vad fan är du för nåt?
Borgmästare Lockwood.
-Mår du bra? Du träffades hårdast. -Jag mår bra.
-Nej, de måste kolla dig. -Jag mår bra, jag mår bra.
-De hjälper Tyler. -Pulsen stabiliseras.
Okej.
-Vad fan? -Vadå? Vad är det?
Ögonen.
-Vad hände? -Skräm mig inte på det där viset.
-Hon behöver hjälp! -Caroline.
-Här borta. Caroline. -Där. Ta det.
Caroline, vakna. Vi ska ta dig hem. Vakna, Car.
Vänta.
Jag hör dem.
-Byggnaden brinner. -Vadå?
Var är Damon?
Med resten av dem. Där han ska vara.
Det är över för Damon.
-Du är galen. -Varför?
För att jag gör det som skulle ha gjorts för 145 år sen?
Det här är rätt, Elena.
Gå. Du kan inte ta dig ut igen.
Du besparar mig besväret att döda dig.
Du kan byggnaden. Finns det fler ingångar?
Förrådsdörren. Det finns en på sidan.
Ett steg till och jag berättar att de har missat en vampyr.
-Jag ber dig att inte göra det. -Det betyder ingenting för mig.
Det borde det, eftersom du är min far.
Du vet om det.
Jag var inte säker.
Men nu är jag det.
Du kan inte gå in dit.
Elden tar död på dig.
Han är min bror, Bonnie.
Stefan!
-Elena, du kan inte gå in dit. -Bonnie, vad gör du?
Förlåt att jag ljög.
Jag måste gå in dit.
Damon. Kom, skynda dig.
Bonnie.
Bonnie, vad är det? Kommer de att klara sig?
Åh, Gud.
Herregud.
Två olycksoffer behandlas på....
Elden är släckt. De säger att gamla ledningar orsakade branden.
-Såg du vart Damon tog vägen? -Nej. Han bara försvann.
Naturligtvis.
Jag är så glad att du mår bra.
Jag försöker verkligen att hata honom.
Men det är meningslöst.
Du bryr dig om honom.
Det gör jag med.
Men jag älskar dig, Stefan.
Och jag vet att du oroar dig över det.
Jag bara.... Jag känner min bror.
-Men jag älskar dig. -Jag vet vad han kan ställa till med.
Jag älskar dig, Stefan. Dig.
Du har inget att oroa dig för.
-Okej? -Ja.
Jenna ringde.
Jeremy är hemma. Jag ska bara gå till skolan-
-och hämta klänningen och mina saker.
Sen tittar jag till honom.
Vad gör du här?
Anna är död.
Jag förstod det när de förde bort henne.
Du brydde dig om henne.
Ja, det gjorde jag.
Jag såg när hon blev dödad.
Jag såg på, och allt jag kunde tänka på var...
Jag ville hjälpa henne.
-Men jag kunde inte. -Varför berättar du det här?
Jag har raderat ditt lidande en gång. Jag kan göra det igen.
Men det är ditt val.
Hör på...
Jag vet att du tror att du tog bort det.
Men det är kvar.
Även om jag inte minns varför, känner jag mig fortfarande tom.
Ensam.
Och att få mig att glömma ändrar inte på det.
Det förändrar inte det som verkligen är fel.
Det jag gjorde mot Vicki...
...var fel.
Förlåt för det.
Anna sa att vampyrer inte behöver känna smärta.
Att de kan stänga ute den om de utesluter sin mänsklighet.
-Det är sant. -Är det enklare så?
-Vilket då? -Livet.
Livet suger i vilket fall.
Är man vampyr har man inte dåligt samvete, om man inte vill.
Var det så du gjorde?
Jag gjorde så...
Jag gjorde så en lång tid.
Och livet var mycket enklare.
Hej.
Jag är verkligen ledsen. Jag vet inte ens vad som hände.
Det är okej. Hon klarar sig.
Vad händer? Mår hon bra?
Hon har inre blödningar. Hon ska opereras.
-Kommer hon att klara sig? -De ska göra allt de kan.
Tyler, har du pratat med din mamma?
Jag har lämnat ett meddelande om att jag är här.
Du måste ringa henne.
Vad är det?
Det är din pappa.
MYSTIC FALLS APOTEK ELENA GILBERT
TA (1) TABLETT VAR 4:E TILL 6:E TIMME MOT SMÄRTA
-Hej. -Hej.
-Du missade precis Elena. -Jag letade efter dig.
Elena är min bästa vän.
Hon älskar dig, så jag kunde inte låta dig eller Damon dö i branden.
Jag är tacksam. Jag hoppas du vet det.
Ja. Men jag hoppas att du vet att saker måste förändras.
Damon måste förändras.
Vi vill samma sak.
Vi vill skydda dem vi bryr oss om.
Skillnaden för din del är att Damon är en av dem.
Du såg vad jag är kapabel till. Jag vet vem jag är nu.
Och om Damon spiller så mycket som en droppe oskyldigt blod-
-så dödar jag honom.
Även om jag måste döda dig också.
Vi får hoppas att det inte blir så.
Vi får hoppas på det.
Vad gör du här?
Ett misslyckat och svagt försök att göra rätt.
Och det var...?
Det är inte viktigt. Jag tar dem åt dig.
Tack.
Jag kom till stan och ville förstöra den.
Ikväll...
...upptäckte jag att jag ville skydda den.
Hur kan det komma sig?
Jag är ingen hjälte, Elena.
Jag gör inte goda saker. Det ligger inte för mig.
Det kanske det gör.
Nej. Sånt är bara för min bror, och dig och Bonnie.
Trots att hon har all rätt att hata mig hjälpte hon Stefan att rädda mig.
-Varför är du så förvånad? -Det var för din skull.
Det betyder att du nånstans...
...ansåg mig värd att rädda.
Och jag ville tacka dig för det.
Det var så lite.
Hej.
Det är sent. Du borde nog gå in.
Vad sysslar du med?
Jag vill inte prata om det.
-Du skrämde mig. -Förlåt.
Jag träffade Isobel när jag var tonåring.
Jag blev förälskad direkt, men jag är säker på att hon aldrig älskade mig.
Hon var speciell.
Jag hatar vampyrer så mycket delvis på grund av den hon blev.
Hon blev förstörd.
Jag hade inte sänt henne till Damon om jag vetat om förvandlingen.
Det är mitt fel.
Jag berättar det här för att jag hoppas-
-att du kanske ska förstå.
-Tack. -Kan jag hjälpa dig?
Javisst.
Katherine?
Hej, John. Farväl, John.
Jag har letat överallt.
Ja. Någon har tagit mina saker.
Jag ska kolla Jeremy innan jag åker till sjukhuset. Kan du möta mig där?
Okej. Jag älskar dig, Stefan.
Jeremy? Är du vaken? Stefan.