Az előző részekből:
Több mint egy évszázada titokban éltem. Mostanáig.
Tudom, veszélyes, de meg kell ismernem.
Elena kiköpött Katherine.
- A találmányt akarom. - Nincs nálam.
Damonnál van. Megszerzed tőle.
Nem adom Isobelnek, hogy aztán Johnhoz kerüljön.
Ártalmatlan lesz. Bonnie elveszi az erejét.
Damonnal kockáztattál. Honnan tudtad, hogy odaadja nekem?
Onnan, hogy szeret téged.
Nem tehettem meg, amire kért. Nem lett volna helyes.
És mikor Elena rájön,
sohasem bocsátja meg nekem.
Szorít ez a ruha.
Be a hasat!
Farkasok, farkasok, nyerjetek! Jobbak vagytok, győzni kell!
Nem, nem, nem! Ez egész sor rossz helyen van.
A zenekar a történelmi társaság előtt vonul.
Matt, ti is készüljetek!
Fiúk, a székeket az alapítói kocsira kell tenni.
Hölgyek, keressétek meg a helyeteket!
Hű, de retró vagy!
- Hogyhogy eljöttél? - Mégis hol lennék?
Bonnie lenullázta a találmányt, Isobel lelépett, és Alapítói Nap van.
Jöttem vattacukrot enni, és lenyúlni a csajod.
- Ne kezd megint. - Te kezdted, Stefan,
azzal a "féltem tőled Elenát, nem bízom magamban" szöveggel.
Igen vicces volt.
- Legalább megjegyezted. - Tessék?
Mit?
Semmi humorérzéked.
Csak a te humorodhoz nincs érzékem.
Az enyémhez? Figyelj, megértem.
Én vagyok a jobb, szebb, és most, hogy Katherine
kiszállt a képből, érthető, ha félsz, hogy rástartolok Elenára.
De nyugi. Elena nem Katherine.
Igazad van. Nem az.
VÁMPÍRNAPLÓK
Anna.
Nézzenek oda!
Hülyén néz ki, mi? A felvonuláshoz kell.
És hogy vagy? Aggódtam érted.
Aludni sem tudtam.
Miért?
Nem te ölted meg anyámat. A bácsikád.
Biztos, hogy ő volt?
Ki más tehette?
Nem érti ezt az egészet. Ő ilyen. Gyűlöli a vámpírokat.
Ezért hiszi, hogy ez a helyes út.
Most véded?
Nem, dehogy!
Csak
szerintem érthető, ha ezt gondolja.
Meggyőződése, hogy a kriptavámpírok bosszút esküdtek a városon,
és meg akarja óvni.
Bosszút is akarnak.
Legalábbis akartak.
Pont ezért váltunk külön tőlük.
Anyukámat nem a bosszút éltette, ő pusztán nyugalmat akart.
El kell mennem innen, Jeremy.
Végleg?
De ha úgy érzed, velem jöhetsz.
És átváltoztatlak, ha még azt akarod.
Tessék.
A vérem.
Ha a szervezetedben ezzel halsz meg, újraéledsz.
- Anna... - Ismerlek.
Tudom, miket érzel.
Magányt. Ürességet. Nem ért senki.
Ha vámpír leszel, ezek az érzések nem lesznek többé.
Kizárhatod őket.
Megtanítlak rá.
Ezt akartam, tény.
De nem hiszem, hogy menne.
Sajnálom.
John?
Ez egyáltalán lehetséges?
Nem biztos, de kamaszkorábban járt Isobellel,
és ő vitte apád rendelőjébe is, amikor te megszülettél.
Soha életembe nem szerettem azt az embert.
Sajnálom.
El akartam mondani, mielőtt Damon a maga bunkó módján adja elő.
Nem, jól tetted, hogy elmondtad, csak...
Nagyon remélem, hogy nem így van.
Szerinted mit tegyek?
Menjek oda, és kérdezzem meg, ő-e a vér szerinti apám?
Hát, valahogy.
Sosem fog menni.
Van elég baj azokkal a családtagjaimmal, akiket szeretek is.
Jeremy utál, és nem is csoda.
A naplóm miatt minden oka megvan rá.
Elmúlik. Megbántódott.
Vicki miatt sosem fog megbocsátani.
Sem a hazugságokért, az emlékei kitörléséért.
A testvéred. Megbocsát majd.
Csak légy türelemmel.
- Mosolyogni! - Ne, várjál!
- Dugd el a kötést. Nem illik a korhoz. - Komolyan?
- Igen. - Na jó, gyere.
Most egyet Bonnie-val is.
- Oké. - Majd lekapom.
A dobogón leszek.
Már bocsánatot kértem.
Rámásztál az anyjára, őt meg péppé verted.
Ezek után elég zsenge egy "bocs, haver."
Jeremy.
Már kerestelek. Jól nézel ki!
- És nagyon klassz lett a dobogó is. - Ne túráztasd magad.
Jeremy, légyszi! Ne legyünk már ilyenek egymással.
Dumálj le Damonnal még egy memóriatörlést.
Akkor megint a tudatlan kisöcséd leszek.
- Jer, kérlek. - Hagyj engem!
Nem lehet csak úgy helyre hozni. Az ilyesmit nem.
Köszöntsük nagy tapssal a Mystic Falls-i Gimnázium zenekarát.
És egy kis helyi történelem:
Mr. Saltzman diákjai a Willow Creek-i ütközetet idézik fel.
Hölgyeim és uraim, fogadják szeretettel
Mystic Falls szépségkirálynőjét és bűbájos udvartartását.
Jöjjön Caroline Forbes, Miss Mystic Falls.
Hát nem elragadók?
Mit akarsz?
Csak nézem a felvonulást.
- Hova mész? - Innen el.
- Hadd mondjak valamit! - Hagyjál békén.
Köszönöm.
Az eszköz, amit Emily elvarázsolt, megölhetett volna engem.
Tudom, hogy nehezedre esett megtenned,
úgyhogy köszönöm.
- Elenáért tettem. - Tudom, de attól még hálás vagyok.
És leköteleztél.
Élvezd a felvonulást.
Bíztassuk a Mytic Falls-i Gimnázium futballcsapatát!
Bátran! Halljam, hogy velük vagyunk!
Ez itt a lényeg.
Ha behelyezem, a szerkezet működésbe lép.
De csak egyszer, körülbelül öt percen át.
Jó, és mit csinál?
Hanghullámokat bocsát ki, amit emberi fül nem érzékel.
Minden vámpírt ártalmatlanít 500 méteres körzetben.
Ez idő alatt a seriff emberei vasfüvet fecskendeznek beléjük,
majd idehozzuk őket, ahol végzünk velük.
- Biztos, hogy ma este támadnak? - Megerősítették.
Az egyik kriptavámpír volt az informátorom.
Figyelem!
A terv nem változott.
Megvárjuk, míg elkezdődik a tűzijáték.
Addig elvegyülünk.
Figyeljük az eseményeket, és nem keltünk feltűnést.
Meg akarják bosszulni őseink 1864-es tettét.
Mind veszélyben vagyunk.
Ezen a részen van a színpad.
Tehát az alapítók családjait ott találjuk majd.
Van kérdés?
Komoly kockázatot vállalunk. A családjainkról van szó, John.
Anna.
Te mit keresel itt?
Csak így lehet. Előcsaljuk őket, és végzünk velük.
Mindet.
Így azért jobban tetszel.
A korabeli ruha nem állt jól.
Ez most sértés?
Igazából, Elena, bók volt. És nem is akármilyen.
Figyelj, tudom, hogy Stefant zavarja a barátságunk.
Mondott neked valamit?
- Nem. Neked szóvá tette? - Nem.
Érdemben nem.
Jó lenne, ha mellőznéd a flörtölő megjegyzéseidet meg az olyan szemezést.
Milyen szemezést?
Ne bánjam meg, hogy barátkozunk!
Jó?
Nem hiszem, hogy ne tehetném jóvá.
Hazudtam. Nagy hiba volt.
De a testvérem vagy, Jer.
Szeretlek, és muszáj jóvá tennem.
Úgyhogy mondd meg, mit csináljak?
Menj a pokolba.
Annyi mindent érzek, és képtelen vagyok kimutatni.
- Kamaszként olyan nehéz az élet! - Köcsög!
Velem ne beszélj így, én nem a nővéred vagyok.
És mostantól vele sem beszélhetsz így.
Kinyírsz, mert megbántottam Elenát?
Ne büntesd már!
- Kitörölte az emlékeimet. - Nem, az én voltam.
Mert meg akart óvni.
Azt ne ő döntse el.
- Engedj el, mert balhé lesz. - Elájulsz,
- mielőtt még kinyitnád a szád. - Hagyjad.
Jól vagy?
Ja.
A bátyám arra célzott, hogy ne Elenát okold.
Damon átváltozatta Vickit,
én öltem meg.
Veszélyt jelentett rád és a nővéredre is.
Sajnálom, hogy így alakult.
Azért emlékezhetnék rá.
- Jó zsaru, rossz zsaru. Ez laza. - Mit művelsz?
- Vagánykodott. - Akkor se szólj bele, hogy
- hogyan oldják meg a bajaikat. - Csak te lehetsz jó fej, értem.
Bocs. Elnéztem.
Mindketten tudjuk, hogy nem jófejségből csinálod.
Már megint a féltékenykedés.
Jó, mi lenne szerinted a jófejkedés, Stefan?
- Világosíts fel, légyszi. - Tehát, Damon,
csak az jófejség, ha valamit önzetlenül teszel, nem magadért,
és nem kérsz érte semmit.
- Aha. - És miután
tőled ez teljesen idegen,
tökéletesen érthető, ha nem fogod fel.
Az egész várost csalinak akarják?
Maguk megőrültek. Túl veszélyes.
Már az emberei is be vannak avatva, és készen állnak.
- Megkerültek engem? - Tudtuk, hogy így fogadja majd.
- A gyermekeink élnek itt. - Liz, ez az egyetlen esélyünk.
Nincs más mód. Ez a célja a titkos tanácsnak.
Az őseink ezért hozták létre a szövetségünket.
Ez a seriff hatásköre,
és nemet mondok.
Richard, magunkra hagynál?
John, ezek nem észérvek.
A döntésem végleges.
Te még itt vagy?
Valamit tudnod kell.
A kriptavámpírok támadást terveznek ma este.
- Honnan veszed? - Jártam náluk. Azt hiszik, velük vagyok, de nem.
Az alapító családokat akarják kiirtani.
Mikor jönnének?
A tűzijáték alatt.
John Gilbert a találmánnyal várja őket.
- Akkor el kell tűnnünk. - Ne aggódj. Nem működik.
- Úgy viszont emberek halnak meg. - Hol van most a banda?
Már elvegyültek.
Ne feledjétek, nem tudhatjuk, kiket véd vasfű.
Ne táplálkozzatok, csak öljetek!
Induljatok!
- Ric. - Mi az?
Gyere velem!
Van még azokból a frankó kis vámpírölő cuccokból?
Kell lennie, miért?
A téren nyüzsögnek a kriptás vámpírok.
Lehet, hogy néhányat meg kell karóznunk.
- Akkor hozom. - Jó.
Na, ezt add össze. Elég jó, mi?
- Mit akarsz ezzel? - Megmenteni.
Egészen röviden: itt vannak a kriptavámpírok.
Célpont az alapító családok.
- Tűnjetek el. Gyorsan. - Mi? És te hova mész?
- Hallottad a lényeget, Stefan. - Várj.
Jeremy is itt van valahol.
Megkeressük, gyere!
Egyszer még elsőben
Bonnie-val úgy összevesztünk, hogy megfogadtuk, soha többé nem beszélünk.
Caroline, hiába fárasztod magad.
Köszönöm.
Mit keresel itt? Kértem, hogy menj haza.
- Én viszont inkább maradtam. - Ne feleselj velem! Tűnés!
- Szállj le rólam! - Polgármester úr! Segíthetünk?
Kérlek, Tyler. Menjetek haza, mind.
- Ti is menjetek vele. - Miért? Mi történt?
Nem mondhatom el.
Csak haza kell mennetek.
Kérlek.
Jó, gyerünk.
Tessék.
Vidd a kocsit. Hátul áll.
Ti is, Matt. Menjetek.
Gyere.
- Anna, ha a nagybátyám meglát... - Ne velem foglalkozz.
Te lehetsz bajban.
Gyere!
150 esztendeje
Mystic Falls olyan város, ahol mindnyájan szívesen élünk.
Biztonságos, virágzó, befogadó.
És mindez az alapítók érdeme.
Ezért a ma esti tűzijátékunkkal tisztelegjünk
az ő emléküknek.
Menjen a helyére!
Jó szórakozást!
Maradj mellettem!
- Ne haragudjon. Bocsánat. - Bocs! Elnézést!
Van fogalma róla, mit tesz?
Igen. Nagyon is van.
Stefan! Mi a baj? Mi történt?
- A fejem! - Mi?
A fejem!
Anna? Mi a baj, hallod? Anna?
- Hagyják abba! - Mi történt?
- Mi az isten ez? - Micsoda?
- Ez a hang. - Milyen hang?
- Tyler? Tyler! - Haver, vigyázz!
- Caroline, a kormányt! - Tyler!
Őt én intézem.
Van arra is egy! Ezt vigyed. Menj, siess!
Gyerünk!
- Összeesett. - Nem csak ő.
A zsaruk mindenkit elkapnak, aki rosszul lett. Vasfüvet adnak nekik.
- Micsoda? - Aha.
Begyűjtik a vámpírokat.
Kérem, segítsen! Hirtelen összeesett.
A polgármester?
- Richard! - Jól van?
A fejem! Jeremy!
Van itt egy!
Mit csinálnak?
- Mit művel? Hagyja békén! - Nyugi.
Mit csinál! Hagyják!
Hallják? Hagyják! Anna!
A szerkezet végzett. Már csak a vasfű hat rájuk.
Nem sokáig, úgyhogy siessünk.
Anna.
Menjen ki. Majd befejezem.
Kérem!
Ne.
- Jobban vagy? - Mintha tűvel szurkálták volna a fejemet.
Aztán vége lett.
Legalább öt vámpírt láttam elterülni.
A régi családi házatokba viszik őket.
A Gilbert szerkezet volt.
- Egész biztos. - De hogyan bírta működésre?
Bonnie hatástalanította.
Ezek szerint nem.
Láttuk, mikor csinálta.
Nem, sajnos igaza lehet.
Arra kértük Bonnie-t, hogy tegyen tönkre egy fegyvert,
ami megvédi az embereket a vámpíroktól.
- Hogy téged védjünk meg. - Meg Damont. Vámpírokat.
- Damon hol van? - Nem tudom.
Nem láttam, mióta elkezdődött.
Hazavinné az öcsémet?
Persze.
Akkor gyere.
- Liz! Jól vagy? Mi történt? - Ott van a kulcs az övemen.
Ott az övemen. Add ide!
Már mindenütt kerestelek. Valami történt Richarddal.
- Elvitték. - Ki vitte el?
Az embereid.
Nem értem! Ő nem vámpír.
Menjünk.
Polgármester!
- Maga az? - Mit keres itt?
Vámpír vagyok.
Magának mi a kifogása?
Komolyan.
A vasfű nem hat magára.
Nem lehet vámpír.
Akkor viszont mi?
Polgármester úr!
Jól vagy? Nincs bajod? Megütötted magad?
- Jól vagyok. - Nem, meg kell vizsgálniuk!
Nem kell. Semmi bajom. Foglalkozzanak Tylerrel.
Pulzus stabil.
Jól van.
- Jézusom! - Mi az? Mi a baj?
A szeme.
- Mi történt? - A frászt hoztad rám
- Ide! Összeesett a lány! - Caroline.
- Gyorsan, jöjjenek! - Menj oda!
Caroline, mi van? Próbálj felállni, hazamegyünk, jó?
Várj egy kicsit!
Hallom őket.
- Ég az épület. - Hogy?
Felgyújtották.
Hol van Damon?
Ahol a többi. Hol lenne?
Damonnak annyi.
Őrült vagy.
Miért is? Mert megtettem, amint 145 éve meg kellett volna?
Ennek így kellett lennie, Elena.
Menj csak. Úgysem segíthetsz.
Legalább nem kell téged is nekem megölni.
A ti házatok volt. Van másik bejárata?
Hátul, a túloldalán.
Ha utána mész, szólok a rendőröknek, hogy maradt még egy vámpír.
- Nem lehetsz ilyen szívtelen. - Ezzel nem tudsz meghatni.
A lányodként kérem.
Tudod.
Eddig nem tudtam.
De most már igen.
Várj! Ne menj be oda! A pince lángokban áll.
Bent van a bátyám, Bonnie.
Stefan!
- Elena! Nehogy bemenj! - Bonnie, mit csinálsz?
Sajnálom, hogy hazudtam.
Be kell jutnom oda!
Damon! Gyere! Gyorsan!
Bonnie.
Bonnie, most mi történik? Így nem lesz bajuk?
Istenem!
Eloltották.
Az a szöveg, hogy a régi villanyvezeték okozta a tüzet.
Nem tudod, hol van Damon?
Nem. Csak úgy felszívódott.
Tipikus.
Úgy örülök, hogy jól vagy.
Annyira próbáltam
meggyűlölni.
Úgy tűnik, értelmetlen.
Mert fontos neked.
És nekem is.
Viszont én téged szeretlek.
Tudom, hogy aggaszt a helyzet.
Csak mert
jól ismerem a bátyámat.
Téged szeretlek, Stefan.
Tudom, hogy néha mire képes.
Téged szeretlek, Stefan. Csakis.
Ezen ne is rágódj.
- Jó? - Igen.
Közben Jenna hívott.
Jeremy hazaért, úgyhogy berohanok a suliba
a cuccaimért meg a ruháimért,
aztán megyek hozzá.
Mit keresel itt?
Anna meghalt.
Sejtettem. Láttam, ahogy elhurcolták.
Tudom, hogy kedvelted.
Kedveltem is.
Megölték.
A szemem láttára, de hiába akartam
valahogy segíteni,
nem tudtam.
Miért mondod el?
Egyszer már megszabadítottalak a kíntól. Most is megtehetem,
ha úgy akarod.
Figyelj,
csak azt hiszed, hogy megszabadítottál,
de mindig is ott volt.
Ha az okára nem emlékszem, az ürességet érzem.
A magányt.
Ha elfelejtem, még nem lesz jobb.
Az okát nem szünteti meg.
Amit Vickivel tettem,
hiba volt.
Őszintén sajnálom.
Anna szerint a vámpírok nem éreznek fájdalmat.
Ki tudják kapcsolni az emberi érzelmeket.
Ez így van.
És úgy könnyebb?
Mire gondolsz?
Az élet.
Az élet mindenhogyan gáz, Jeremy.
De vámpírként, ha nem akarsz, nem kell miatta szenvedni.
Te is ezt tetted?
Sokáig igen.
Nagyon sokáig.
És könnyebb is volt az élet.
Szevasz!
Baromira sajnálom. Gőzöm sincs, mi volt velem.
Túl van tárgyalva.
Rendbe jön.
Mit mondtak? Jól van?
Belső vérzései vannak, úgyhogy meg kell műteni.
És még mit mondtak? Rendben lesz, ugye?
Megtesznek érte mindent.
Tyler, beszéltél édesanyáddal?
Hagytam neki üzenetet, hogy itt vagyok.
Fel kell hívnod.
Minek?
Apád miatt.
FÁJDALOMCSILLAPÍTÓ
- Szia! - Szia!
- Elena épp most ment el. - Téged kerestelek.
Elena a legjobb barátnőm.
Szeret téged, úgyhogy nem hagyhattalak meghalni titeket Damonnal.
Hálás vagyok ezért, Bonnie. Őszintén.
Tudom. De mostantól változnotok kell.
Főképpen Damonnak.
Egy csónakban evezünk.
Mindkettőnk számára fontosak a szeretteink.
A különbség az, hogy nálad Damon is közéjük tartozik.
Az este láthattad, mire vagyok képes.
Megerősödtem.
Ha Damon akár egy cseppnyi ártatlan vért is kiolt,
elintézem.
Veled együtt, hogyha véded.
Talán erre nem kerül sor.
Reménykedjünk.
Mit csinálsz te itt?
Próbáltam kivételesen valami jót is tenni.
Mégpedig?
Hagyjuk. Add ide ezeket.
Köszönöm.
Azért jöttem ebbe a városba, hogy elpusztítsam.
Ma mégis
meg akartam védeni.
Te érted ezt?
Nem vagyok hős típus, Elena.
Nem teszek jót. Nem kenyerem.
Talán mégis.
Nem. Ez az öcsém reszortja. Meg a tiéd, Bonnie-é.
Aki annak ellenére, hogy szívből utál, segített engem megmenteni.
És mi ebben olyan meglepő?
Miattad tette.
Vagyis ezek időközben úgy alakult,
hogy úgy döntöttél: megérdemlem.
Amit szeretnék megköszönni
neked.
Szívesen.
Szia!
Késő van.
Gyere be.
Ez meg mi volt?
Nem akarok róla beszélni.
- Megijesztettél. - Bocsánat.
Még kamasz voltam, mikor megismertem Isobelt.
Azonnal beleszerettem, amit ő vélhetően sohasem viszonzott.
Különleges nő volt.
Részben azért gyűlölöm a vámpírokat, amit belőle kihozott a vámpírlét.
Tönkretette.
Ha tudom, hogy vámpír akar lenni, sosem küldöm Damonhoz.
Az én hibám.
Azért mondom el, mert így talán
megértesz engem.
Köszönöm.
Ne segítsek?
De.
Katherine?
Szervusz, John. Viszlát, John.
Mindenhol megnéztem.
Igen, valaki elhozta a cuccomat.
Beszélek Jeremyvel, utána irány a kórház.
Odajössz akkor?
Jól van.
Szeretlek, Stefan.
Jeremy? Ébren vagy?
VÁMPÍRNAPLÓK agy?