V minulých dílech...
Více než sto let jsem žil v utajení. Až do teď.
Znám riziko, ale musím ji poznat.
Původní Johnathan měl vynález, který mu sebral jeden z upírů.
-Jmenovala se Pearl. -Dala jsem to Damonovi.
Proč se ho na to nezeptáte sám?
Mami! Mami!
Má žena Isobel zasvětila život zkoumání nadpřirozených událostí.
-Co jsi udělal? -Proměnil jsem ji.
-Proč vypadám jako ona? -Jsi adoptovaná.
Objevila se tady ta dívka. Bylo jí šestnáct a začínala rodit.
-Co ještě o ní víš? -Jenom její jméno. Isobel.
Přestaň hledat. Nechce tě poznat.
Je naživu? Znamená to, že je...?
Ahoj, Ricku.
Isobel.
Ráda tě vidím.
Vypadáš dobře.
Slyšela jsem, že učíš dějepis na střední.
-Jak jsi k tomu přišel? -Kde jsi byla, Isobel?
Nemám pro tebe žádný důvod, který by tě utěšil.
Žádné vysvětlení, které by tě uspokojilo.
Chtěla jsem to.
-To je všechno? -Jo.
Měl jsi mě oplakat a žít dál.
Byla jsi moje žena.
Miloval jsem tě.
Jak bych po tobě mohl nepátrat?
Protože jsem se neztratila, Ricku.
Slyšela jsem, že znáš moji dceru Elenu.
Prý mě hledá.
Takže chci, abys nám domluvil schůzku.
Chceš, abych předal vzkaz?
Jo.
Trhni si.
Ty sobecká mrcho.
MYSTIC GRIL
Co ode mě chceš?
-Už jsem ti to řekla. -Neudělám pro tebe ani ťuk.
Řekni Eleně, že se s ní chci setkat,
protože jinak začnu zabíjet lidi z města, jednoho po druhém.
A začnu s tvými studenty dějepisu.
Pochopil jsi?
UPÍŘÍ DENÍKY 21. díl: Návrat Isobel
Mám pomoct postavit alegorický vůz pro Miss Mystic na slavnostní průvod.
Když to neudělám, Caroline se naštve. Ale chtěla jsem se ozvat.
-Mám se skvěle. Díky za optání. -Kontroluju Stefana.
On? Ten je na tom hrozně.
Co se děje?
Už je zase nudnej, moralistickej a abstinent.
Úspěšně jsi ho vyléčila ze všeho,
co na něm bylo zajímavé.
-Nezapomeň, kdo mi pomáhal. -Nenávidím se za to.
Nezmínil se strejda John o mém výletu s učitelem dějepisu?
Ne, pořád se mu vyhýbám. Proč? Co chystá?
-Byl bych rád, kdybys mi to zjistila. -Musím jít. Mám zpoždění.
Užij si to s královnou Mystic. Já si užil.
Volala Elena.
Tady jsou věci pro dějepisnou část alegorického vozu Dne zakladatelů.
Budeme rekonstruovat bitvu u Willow Creek.
Tyler byl určený jako vedoucí výpravy.
-Kým? -Mnou. Viděl jsem tvoje kresby.
-Zrovna tohle mě moc nebere. -Vyber si tým. A buď kreativní.
-Nepokaz to. -Paráda.
-Nechceš mi s tím pomoct? -Ani ne.
-Zdravím, pane Saltzmane. -Pojďte. Musíme si promluvit.
Dobře.
Ohlédněme se za loňským alegorickým vozem.
Tohle udělali minulý rok.
A přesně takhle to udělat nechceme.
Fuj. Dobře. Tak jak to uděláme?
-Jižanská klasická elegance. -"Jih proti Severu"?
-Jak jsi to věděla? -Tvůj film, Scarlett.
To je pravda.
Kde je Elena? Měla nám pomáhat.
Netuším.
Tak o co jde?
-Co máš na mysli? -Nehraj si na blbou.
Ty a Elena se hádáte. Vyklop to.
-O nic nejde. -O něco jo.
Tenhle alegorický vůz
měl být o tom, že kamarádi vytváří něco společně.
A teď jsou všichni rozhádaní.
Matt a Tyler se nenávidí.
Ty a Elena se spolu nebavíte. Nelíbí se mi to.
A nemůžu to napravit, když nevím, co se stalo.
Nemůžu o tom mluvit, Caroline. Promiň.
Damone. Dík, že jsi přišel.
Omlouvám se za zpoždění. Pes mi sežral...
To je jedno.
-Co ty protáhlý obličeje? -Včera v noci jsem viděl Isobel.
Isobel je tady?
Ve městě?
NA PRODEJ
-Jdeš pozdě. -Nevěděl jsem, že mám přijít načas.
Co má být tohle představení?
Cherie je jazzová zpěvačka,
kterou jsem našla v bluesovém baru v Brooklynu.
A kovboje jsem si sehnala na gay rodeu v Amarillu.
-On je gay? -Zrovna teď ne.
Je ke mně moc laskavý. Hej, Cherie?
Učím je francouzsky.
Cítím, jak mě odsuzuješ.
Jsou to lidé a ty s nimi jednáš, jako by to byly panenky.
Jestli máme spolupracovat, musíš přestat být tak nenávistný.
Spolupracujeme, protože sdílíme stejný cíl.
Nikdy si to nespleť s přijetím tvého životního stylu.
Mého životního stylu?
Předpokládám, že ještě pořád ten vynález nemáš.
Získám ho. Jak jsem řekl.
Vyhrožoval jsi, že odhalíš Damona. Nezabralo to.
Zabil jsi Pearl. Pořád nic.
Myslím si, že tvůj plán nefunguje, Johne.
To že jsi tady, ničemu taky neprospěje.
Selhal jsi, Johne. Teď to převezmu já.
Ptal ses na strejdu Johna?
-Pracují spolu? -Ne.
-Ne, nepracují? -Ne, neptal jsem se.
-A co ten vynález? -Neptal jsem se.
-Ví o těch upírech z hrobky? -Já nevím.
Vykouřila se ti všechna slova z hlavy?
Byl jsem rozhozený svou mrtvou upíří manželkou, tak jsem se neptal.
-Co chtěla? -Chce se se mnou setkat, Damone.
Alaric jim má domluvit schůzku.
Nevíme proč, nebo co chce.
Nemusíš se s ní setkat, jestli nechceš.
Nemám moc na výběr.
Vyhrožuje, že začne zabíjet lidi.
-Beru to tak, že vám to vadí. -Chci to udělat.
Chci se s ní setkat. Když to neudělám, budu toho litovat.
MYSTIC FALLS SLAVÍ 150 LET
Díky.
Slyšíš mě?
Děkuju, že jsi přišel.
Jsem nervózní.
Ale jsem ráda, že jsi tady.
-Miluju tě. -Miluju tě.
Ahoj, Eleno.
Vypadáš přesně jako ona.
Je to děsivé.
-Ty se znáš s Katherine? -Vyhledala mě po proměně.
Genetická zvědavost. Fascinovala bys ji.
-Díky tomu můžeš ven během dne? -Katherine mi pomohla ho získat.
-Kdo je můj otec? -To není důležité.
-Byl jen pubertální ztrátou času. -Jméno by bylo fajn.
Bylo by, že? Máš spoustu otázek.
Proč jsi přiměla toho muže, aby se zabil hned,
jak mi řekl, abych po tobě přestala pátrat?
Dramatický efekt. Přála bych si, aby to zapůsobilo víc.
-Život pro tebe znamená tak málo? -Neznamená pro mě nic.
Je to součástí toho, čím jsem.
Ne, to není. Znám i jiné upíry. Není to pravda.
Tvého nového přítele tamhle u kulečníku?
Stefan Salvatore.
Proč Stefan? Proč sis nevybrala Damona?
Nebo si užíváš s oběma?
Jako to dělala Katherine?
-Měli bychom být uvnitř. -Ne.
Isobel se vyjádřila jasně. Nesmíme tam.
-Nezabiju ji uprostřed restaurace. -Nezabiješ ji, tečka.
Zničila ti život. A ty ji chceš chránit?
Je to moje žena.
Byla. Byla to moje žena.
Zkoušel jsem najít svou ženu, ale není tam. Ať je to kdokoli,
-je chladná a lhostejná. -Jo.
-Vzdala se své lidskosti. -Tohle nechápu.
Stefan je lidský pořád. Je to klaďas.
Ty zabíjíš, ale pořád v tobě vidím něco lidského.
Ale ona... Nezbylo v ní vůbec nic.
Můžeš to vypnout. Jako když zmáčkneš tlačítko.
Stefan je jiný. Chce kompletní lidské prožitky.
Chce si vychutnat každou epizodu "Jak jsem poznal vaši matku",
takže nechává svoje city přístupné.
Problémem je, že upíří přirozeností je necítit.
Isobel si zvolila tu snadnější cestu.
Žádná vina nebo stud.
Žádná lítost. Kdybys to mohl vypnout, neudělal bys to?
-Ty jsi to udělal. -Jasně, že udělal, Ricku.
To proto je zábava nacházet se v mé blízkosti.
Proč ses se mnou chtěla setkat? Určitě jsi nechtěla jen pokecat.
Protože ve mně vyvoláváš zvědavost.
Ale pravým důvodem je, že chci to samé, co tvůj strýc.
Vynález Johnathana Gilberta.
-Odkud znáš strýčka? -Dřív jsem tady trávila spoustu času.
John do mě byl celé ty roky blázen.
-Byl první, kdo mi řekl o upírech. -A co tě přimělo se k nim přidat?
Seznam mých důvodů je velmi dlouhý, Eleno.
Už jsi o nich určitě taky přemýšlela.
To je tvoje první lež.
Je to nevyhnutelné. Zestárneš a Stefan ne.
Věčnost netrvá moc dlouho, když jsi člověk.
Promiň, ale nemám to, co hledáš.
Sedni si. A řekni svému příteli, aby si dal odchod.
-Chci ten vynález. -Nemám ho.
To já vím. Ale má ho Damon.
-A ty ho pro mě získáš. -Nedá mi ho.
Potom bude všechna krev na tvých rukou.
Ráda jsem tě poznala, Eleno.
Ahoj, Anno. Kde se flákáš? Jak je?
Zavolej mi, až si tohle poslechneš.
Jak se má Anna?
Ta holka se mi líbí. Má v sobě jiskru.
Netuším. Nebere mi telefon.
Problémy s holkama?
Ne, žádné problémy. Anna by mi jen měla zavolat.
To je ta holka, se kterou jsem tě viděl na soutěži krásy?
Začíná to s vámi být docela vážný, co?
Kdy naposledy ses s ní viděl?
-Proč? -Jenom se snažím konverzovat.
Nikdo jiný v domě mě nemá rád. Aspoň se můžu bavit s tebou.
-Zvlášť, když chceš mluvit o holkách. -Ale no tak, já tady jím.
Teď vážně, jak dobře znáš tu Annu?
Znám ji hodně dobře.
Víš, že se mnou můžeš mluvit o čemkoli.
Zodpovím jakékoli otázky, které máš.
Pomůžu ti, jak jen budu moct.
-Proč? -Protože tvůj táta by to tak chtěl.
Jsem v pohodě.
Cherie. Zase jsi vyhrála.
Doufám, že mám svoje slavnostní spodky.
Jedna vzpomínka na minulost za druhou.
Ne, ne, ne.
Rád tě vidím, Isobel.
Jenom jsem se bavil s tvojí malou nemravnou posluhovačkou.
-Jak jsi mě našel? -Hledal jsem
vyvlastněné nemovitosti v okolí a našel tu nejdražší.
Mělo mě to napadnout. To ty jsi mě to naučil.
-Co tady chceš? -Způsobila jsi docela rozruch,
když jsi vtrhla do města. Každého, kromě mě,
-jsi tím docela zasáhla. -To je mi moc líto.
Donesl jsi to zařízení?
-Jak ses spolčila s Johnem? -Párkrát jsme si dřív vyšli.
-Byl do mě tak trochu zamilovaný. -Určitě byl jeden z mnoha.
Ten vynález, na co ho chceš?
Já osobně?
Na nic. Jen dělám, co mi bylo řečeno.
Víš, Damone, jsme na stejné straně.
-Jo? A která to je? -Katherinina.
Chce, aby to zařízení měl John Gilbert.
A asi víš, že nebývá šťastná, když nedostane, co chce.
-Proč za ni děláš špinavou práci? -Nezabíjej posla.
Oba víme, že Katherine se nedá ovládat.
-Dělá si, co chce. -Stejně tak já.
Vážně, Damone? Opravdu?
Co bychom měli udělat teď?
Jo.
Vzpomínám si.
Když mám tvoji pozornost, mě dobře poslouchej.
Nemůžeš vrazit do mého města a vyhrožovat lidem.
Jít po Eleně: špatné rozhodnutí.
Nech ji na pokoji, nebo tě rozcupuju na kousíčky,
protože já věřím na zabíjení poslů.
A víš proč? Protože to vyšle zprávu.
Řekni té mrše Katherine, že jestli po mně něco chce, ať si přijde sama.
-Ahoj. -Ahoj.
Včera v noci jsem nemohla spát.
Očividně tě něco rozrušilo a já odešla.
Tohle nejsem já.
To nemůžeme být my.
Jsi moje kamarádka, Eleno.
Jestli mě potřebuješ, jsem tady pro tebe.
A omlouvám se, že jsem ti to nedala najevo už včera.
Potkala jsem svoji matku.
Bylo to...
Jsi v pořádku?
DOMOV TIMBERWOLVES
Nazdar.
Jo?
Caroline mi řekla, že jsi na to byl poslední dva týdny zase sám.
Je všechno v pohodě?
Vyptáváš se na moji mámu? Vážně?
Zavolám ti, až se vrátí do města, co říkáš?
Kámo.
Tak jsem to nemyslel. Jenom se snažím...
-Nevím, co říct. -Dobře, neříkej nic.
Jsi kretén. Konec příběhu.
Vím...
To je jedno.
Hej, díky, že ses se mnou sešla.
-Chtěla jsem, abys viděla tohle. -Emilyn grimoár?
Listuju v něm od babiččiny smrti.
Koukni se na tohle.
-To je ten upíří kompas. -Jo.
Podle Emily
se Johnathanovi nikdy nepodařilo nic vynalézt.
Emily to všechno tajně začarovala.
Kompas.
Prsteny.
A to záhadné zařízení, o kterém jsi mi říkala.
Jo, to je ono.
Damon má jen jeden kus.
Emily Katherine přísahala svoji věrnost.
Ale nemohla postávat a přihlížet, jak vraždí nevinné lidi.
Tohle byl podle ní jediný způsob, jak mohla pomoct.
Nechat Johnathana, aby si myslel, že ta zařízení skutečně vymyslel.
Říká se tam, co to je?
-Jsi si jistá, že Isobel chce tohle? -Jo, jsem. Proč?
Je to zbraň.
Proti upírům.
Eleno!
Ahoj.
Neviděl jsi Stefana? Musím ho najít.
Ne, teď ne. Poslouchej. Měla bys chvilku?
-Jo. Co je? Co se děje? -Jde o Annu.
Nechal jsem jí hromadu zpráv a neozvala se mi.
-Dokonce ani nenapsala. -Anna?
Nevěděla jsem, že se pořád přátelíte.
Jsme víc než jen přátelé.
Mohlo se stát něco špatného.
Jestli něco víš, musíš mi to říct.
Nemluvila jsem s ní, Jere.
Nelžeš mi?
-Proč tohle říkáš? -Protože to ty děláš, Eleno.
Lžeš. Lžeš úplně o všem.
Vím, co Anna je. A vím, že ty víš.
Takže mi řekni, máš tušení, kde by mohla být?
Ne.
Ale Jere... Jeremy, počkej.
Jeremy.
Isobel.
-Co tady děláš? -Jsem tvoje matka, Eleno.
Chci se víc zapojit do tvého života.
-Já tě ve svém životě nechci. -Tomu rozumím.
Už tak máš dost lidí, na kterých ti záleží.
Připravila jsem se. Zjistíme, jestli jsem to pochopila správně.
To je tvá kamarádka, čarodějka Bonnie. Od té se budu držet dál.
Zachmuřený mladší bráška Jeremy.
A tamhle je Caroline. Nesnesitelná Caroline.
Všechny informace mám od ní.
Neměla ani tušení, kdo jsem, a nepřestávala žvanit.
Tady je Matt.
Přítel, ex, budoucí ex té kecky. Máš s ním silné pouto.
-Matt do toho není zapletený. -Je zapletený s tebou, nebo ne?
Neměla bys tady být. Musíš odejít.
Taky tady mám nějaké přátele.
Koukni. Vidíš toho muže?
Ten vedle Matta u alegorického vozu?
Jmenuje se Frank. Je moc hezký.
A taky dost nápomocný.
Všiml si, že náprava je zrezivělá, což je hodně nebezpečné.
Musíš prostě jen trochu zatlačit a...
Ne!
-Hej, zvedněte to auto! -Pomoz mi!
-Kluci, zvedněte to, prosím! -No tak, zvedejte.
No tak!
-Caroline, zavolej sanitku! -Dobře.
Proč tohle děláš?
Ukazuju ti, jak snadné je ublížit tvým milovaným.
Děláš to kvůli vynálezu Johnathana Gilberta?
-Dej mi ho a skončí to. -Říkala jsem, že mi ho Damon nedá.
A já si myslím, že podceňuješ Damonův zájem o tvoji osobu.
Radši tě zabije, než aby se ho vzdal.
A to udělá před tím, nebo potom, co zabiju tvého bratra?
Jeremy?
Jeremy!
Sanitka tady bude za 15-20 minut.
-Odvezu ho. -Caroline mě tam zaveze.
-Já tady auto nemám. -Tak počkám.
Nebudeš čekat! Musí se ti na to podívat doktor.
-Tyler tě tam zaveze. Tečka. -Fajn.
-Běž! -Skočím pro auto.
-Koukám, že balíš. Dobré znamení. -Už to nepotrvá dlouho.
-Máš ten chybějící kus? Kde je? -Ještě ho nemám.
Tak proč jsi mě sem zavolala?
Protože mám druhou nejlepší věc.
Ne, posaď se.
-Co to sakra děláš? -Získávám to, co chci.
Jo, ale je to můj synovec.
Takže ho hned teď propustíš.
Ten okázalý prsten na tvé ruce. Musí pryč.
No tak.
No tak, Isobel. Já tě znám.
Dobře? To jsem já, John. Nedokázala bys ublížit dítěti.
-Zabiju ho, abys viděl, že se pleteš. -Vážně? To už jsi zašla tak daleko?
Podívej, vím, že ses změnila, ano?
Ale ta stará Isobel tam někde pořád je, víš?
-No tak. Nech ho jít. -Dobře.
Díky.
Johne!
Dobře.
Hezký pokus. Uvidíme, jak se ti bude dařit bez tohohle.
Kde je to zařízení?
Má ho Damon. Bude těžké se s ním domluvit.
Půjdeme za ním. Promluvím s ním.
Nepředá jim to, pokud to může ublížit upírům.
A co kdyby nemohlo?
-V žádném případě. -Aspoň mě vyslechni.
Nedám to zařízení Isobel,
aby ho mohla dát Johnovi.
-Líbí se mi být živým mrtvým. -Ale bude to neškodné.
-Bonnie tomu může odebrat moc. -Nevěřím jí.
Můžu sejmout původní kouzlo.
-John a Isobel to nepoznají. -Ne, dostanu Jeremyho zpátky.
Vážně? A jak to uděláš?
Protože Isobel je upír
a Jeremy může být mrtvý ve chvíli, kdy nakráčíš do dveří.
Zvládneš to vůbec? Bez urážky,
ale nejsi Emily Bennettová. A Emily věděla, co dělá.
-Cvičila jsem. -Není to jako učit se hrát na klavír.
Jaká je tvoje oblíbená kniha?
-Co? -Jmenuj knihu. Jakoukoli.
Název knihy.
Co třeba "Volání divočiny" od Jacka Londona?
Jack London.
-Skvělý salónní trik. -Uděláme to, Damone.
A uděláme to podle mého. Teď mi dej to zařízení.
Ztrácíme čas.
Nevěřím ti. Pokusil jsem se tě zabít.
-Máš pravdu. Nemůžeš mi věřit. -Ale mně ano.
Děkuju.
Tady máš.
Děkuju.
O co jí jde?
Tvůj předek vynalezl zbraň.
Zařízení, které je pro upíry neobyčejně smrtící.
-Snažili jsme se ho získat. -Proč?
Protože skupina upírů z dávných dob
se chce pomstít tomuhle městu.
Ale proč by ti upír pomáhal zabít jiné upíry?
Má svoje důvody, proč chce jejich smrt.
Podívej, Jeremy,
nikdo ani nepomyslel, že by se sem upíři mohli vrátit.
Ne v moderní době.
Ale stalo se.
-A my je musíme zničit. -Všechny? Ne.
-Někteří z nich jsou dobří. -Nic takového neexistuje.
-Tomu nevěřím. -Tvůj táta věřil.
Jsi jeho syn, mělo by to pro tebe něco znamenat.
Jak se o tomhle všem můj otec dozvěděl?
Kdo myslíš, že mě seznámil s rodinnou historií?
Hotovo.
-Super. A teď co? -Teď to dáme Isobel.
Kde je to zařízení?
-Kde je můj bratr? -Tohle není vyjednávání.
Kde je ten vynález?
-Kde je můj bratr? -Vážně si myslíš, že jsem sama?
A ty myslíš, že já taky?
Proboha, zavolej domů.
-Cože? -Zavolej domů.
A chtěj mluvit se svým bratrem Jeremym.
-Haló? -Jeremy, jsi v pořádku?
Jo, jo, nic mi není. Strejda John se praštil do hlavy.
-Byla to nehoda. -Všichni jsme se tomu smáli.
-Jo, ale nic mi není. -Brzo budu doma, dobře?
Jo.
-Nikdy bys mu neublížila. -Ne. Zabila bych ho.
Nehledej na mně žádné pozitivní vlastnosti.
Nejsou tam.
Ale s Damonem jsi zariskovala. Jak jsi věděla, že mi to zařízení dá?
Protože tě miluje.
Děkuju.
Za co?
Že jsi tak velkolepé zklamání.
Udržuje to vzpomínky na mou skutečnou matku.
Sbohem, Eleno.
Dokud budeš se Salvatorovými, jsi v háji.
Katherine byla chytrá. Vycouvala.
Ale všichni víme, že ty nejsi Katherine.
Ahoj.
To je v pořádku.
Ahoj, tady Anna. Nechte mi zprávu.
-Jeremy, musíme si promluvit. -Ne, nemusíme.
Nevím, co ti Anna řekla, ale existují věci, které musíš vědět.
Jo? Jsem si docela jistý, že tvůj deník všechno pokryl.
-Ty jsi četl můj deník? -A ušetři si řeč o soukromí.
Četl jsem tu část o tom, že mi Damon smazal vzpomínky na Vicki.
Jeremy, prosím, nechápeš to.
Tu noc, kdy Vicki umřela, to bylo, jako by znovu umřeli máma s tátou.
Měl jsi to vepsané ve tváři.
A tolik mě bolelo tě tak vidět.
Jenom jsem tě chtěla zbavit bolesti. Mrzí mě to.
Vypadni.
-Ne, Jeremy... -Eleno!
Vypadni.
Prosím.
Jere, já...
Co chceš?
Chápu to.
Chápu, proč tady učíš dějepis.
-To je fajn. -Co to sakra děláš?
Předstíráš, že se nestaráš, a přesto jsi tady a naháníš mě.
Odjíždím.
Jen jsem se chtěla rozloučit.
Poprvé ses neobtěžovala, tak proč teď?
-Nenávidíš mě, dobře. -Je to pro tebe tak jednodušší?
Jaký má tohle smysl?
Co jsi čekal? Strávil jsi takovou dobu snahou mě najít.
-Co sis myslel, že najdeš? -Ženu, která mi dala tohle.
Předstíráš, že se nestaráš,
ale starala ses dostatečně, abys mi nechala ochranu.
Tenkrát jsem byla jiný člověk.
Jasně, jasně, správně. A ten člověk je pryč.
Žena, kterou jsem si vzal, kterou jsem miloval, je pryč.
Čekáš, že tomu budu věřit?
-Co to děláš? -Nemám prsten.
Nemám ani železník. Buď mě zabij, nebo ovládni, protože...
Já tomu nevěřím.
Ani na vteřinu.
Já tohle chtěla.
Potřebovala jsem to.
A budu toho navěky litovat.
Byla to moje chyba.
Ne tvoje.
Tohle si nebudeš pamatovat.
Milovala jsem tě. Vážně ano.
A když pomyslím na to, čeho jsem se vzdala, bolí to.
Ale teď už tě ke mně tvoje srdce nepoutá. Takhle je to lehčí.
Sbohem, Ricku.
Anno? Co tady děláš?
Moje matka.
Je mrtvá.
Cože?
Zabili ji.
Panebože, Anno.
Je mi to tak líto.
Vím, že bych tady neměla být, ale nemám kam jinam jít.
To je v pořádku.
Chceš taky?
Řekni to. Cokoli, vyklop to.
-Jde o to, co řekla Isobel. -A co?
Vím, že jste se s Elenou sblížili,
že jí na tobě záleží, a že tobě záleží na ní.
Tohle se vyvíjí zajímavým směrem.
Mám obavy, aby si Elena neublížila. Považuje tě za přítele.
I já ji. Elena je moc dobrá kamarádka.
Ve skutečnosti je to moje jediná kamarádka.
Je to problém?
I když budu znít jako
-žárlivý přítel... -To ne. Zníš tak.
Co se Eleny týče, historie se nebude opakovat.
Rozumíš, co ti říkám?
Jasně.
Dobře.
Rozumíš tomu?
Jak říkáš. Opravdu jsme jen kamarádi.
A jako její kamarád jsem jí stejně nechtěl říct pravdu.
Takže to přenechám tobě.
-Pravdu o čem? -O Johnovi.
Protože vím, že si mezi sebou neradi neradi něco tajíte.
-O čem to mluvíš? -Jsem tady snad jediný,
kdo si dokáže dát 2 a 2 dohromady? Isobel.
Haló?
Chodila s Johnem, když jí bylo 15.
Otěhotněla a skončila
v ordinaci Johnova bratra.
Jakou myslíš, že v tom John sehrál roli?
Do toho, popřemýšlej o tom. Já počkám. Pochopils? Už chápeš?
Takže ty si myslíš, že je John Eleniným otcem?
-A jaký máš důkaz? -Nepotřebuju důkaz.
Na to jsou testy DNA pro Johna a Elenu.
Ale vím, jak dobře zvládáš tyhle šokující zprávy, takže...
Dobře se vyspi.
A až to Eleně povíš
a ona bude potřebovat kamaráda, se kterým by si mohla promluvit,
jsem tady pro ni.
-Haló? -Za vchodovými dveřmi...
-... najdeš, co jsi hledal. -A můj prsten?
Nepokaz to. Víš, co musíš udělat, Johne.
Jistě. Nezklamu.
To bys neměl.
Katherine chce všechny upíry z té hrobky mrtvé.
A já chci na seznam přidat další dva.
-Nech mě hádat. -Stefana a Damona.
Nechci pro ni takový život.
Vždycky to bylo součástí plánu. Považuj je za mrtvé.
Je to naše dcera, Johne. Dlužíme jí to.
Já vím.
Takže mi neřekneš, co se stalo?
Udělala jsem něco špatného, Caroline.
A lhala jsem o tom.
Komu?
Eleně.
Předstírala jsem, že jsem udělala něco,
co jsem ve skutečnosti neudělala.
O čem to mluvíš?
Nemohla jsem udělat, co po mně chtěla. Nebylo to správné.
Babča by to nikdy neudělala, takže ani já nemohla.
Ale až to Elena zjistí,
nikdy mi neodpustí.
UPÍŘÍ DENÍKY í.