V minulých dílech...
Více než sto let jsem žil v utajení. Až do teď.
Znám riziko, ale musím ji poznat .
Jako člen zakládající rodiny
vám musím říct o znepokojivých událostech.
-On je Gilbert? -Elenin strýc.
Starosta Lockwood, správně? Jmenuji se Pearl.
-Zdravím. -Tohle je moje dcera Anna.
Možná, že upíři skutečně existují. Jenom jsou jiní, než jsme si mysleli.
Vadí ti snad krev, Anno?
Kancelář koronera prohlásila smrt Vicki za předávkování drogami.
-Takže si to nemyslíš. -Nech to být, ano?
Kdyby tady bylo ještě něco, řekla bys mi to, že jo?
Vezmi si ide mě. Potřebuješ víc krve.
A mám takový hlad, jaký jsem ještě nikdy...
Za celý svůj život jsem se takhle necítil.
Nechci, abys mě takhle viděla.
Nechci, abys věděla, že tahle část mě existuje.
Hezký auto.
Říkal jsem si, že by byla škoda nechat ho jenom hnít v garáži.
Nevěděla jsem, že se vrátíš už dneska.
Znáš to, prostě jsem se ráno probudil a cítil se skvěle,
a tak mi došlo, že je na čase, aby se vše vrátilo do starých kolejí.
Znamená to, že už jsi v pořádku?
-Žádné další chutě? -Jo. Myslím, že to nejhorší je pryč.
Teď už chci jenom trávit čas s tebou.
To mi vůbec nevadí.
Děkuju.
Že jsi mi pomohla dostat se přes to temné období.
Není zač.
-Přijdeme pozdě. -Jasně, víš co?
Doženu tě. Musím si vzít svoje věci.
-Hned jsem u tebe. -Dobře.
UPÍŘÍ DENÍKY 19. díl: Miss Mystic Falls
MYSTIC FALLS SÍŇ ZAKLADATELŮ
Včera v noci se něco stalo v krevní bance.
-Zmizely nějaké zásoby. -Zmizely? Myslíš tím, že je ukradli.
Skoro jsme to přehlédli. Nemocniční záznamy někdo upravil,
ale když jsme se ptali noční služby, nevzpomínal si, že by je měnil.
Což znamená, že ho ovládl upír,
-aby zamaskoval svoji krádež. -Vím, co tím myslela.
John upozornil na nedávné nesrovnalosti v krevních bankách
-v dalších okolních nemocnicích. -Jaké štěstí, že Johna máme.
Dali jsme strážím železník,
aby se to už nikdy nemohlo opakovat.
Šerife, můžu mít návrh? Pustíme se do toho s Damonem společně.
Můžeme vystopovat toho, kdo za tím vším stojí.
Hodila by se pomoc.
Byl bys ochotný to udělat?
-Samozřejmě, pokud to pomůže. -Podle mě z nás bude skvělý tým.
Nemyslíš, Damone?
Cokoliv, abych ochránil tohle město.
I když to znamená trávit čas s tebou.
Dobře.
Tento týden odložíme stranou normální učební plán
a protože se blíží Den zakladatelů, budeme se věnovat místní historii.
Zdejší lídři si očividně myslí, že je to důležitější než 2. světová,
ale co já můžu vědět, že?
-Omlouvám se, že jdu pozdě. -Zdá se, že dneska budeme všichni.
Vítej zpátky, Bonnie.
Takže. Den zakladatelů.
Co to vůbec znamená, slavit Den zakladatelů?
Pokud budete věnovat pozornost
tomuto mimořádnému schématu,
nad kterým jsem strávil celou noc...
Hádám, že bych ti měl děkovat. Naučila ses používat zvonek.
-Jsem tady jménem svojí matky. -Jejím jménem, nebo za jejími zády?
Je mi líto, co ti ostatní upíři provedli Stefanovi.
To, že ho unesli a mučili.
Hrály jste si na schovávanou
s půlkou namíchnutých upírů z hrobky.
-Co jste myslely, že se stane? -Mámu to dost sebralo.
Pokusili se ji sesadit.
-A proč mi to nepřišla říct sama? -Ona na omluvy moc nehraje.
To je náhoda, protože já nehraju na odpouštění, tak se ani nesnaž.
A jestli si budete doma hrát s vašimi upířími mazlíčky,
možná byste měli přestat vysávat krevní banku,
protože si na to budou dávat pozor.
Nebyla jsem ve zdejší krevní bance aspoň týden.
-Tak to byli ti druzí. -Ti jsou pryč.
-A kam šli? -Byli vyhnáni z města.
Po tom, co se stalo s tvým bratrem, je máma vykopla a oni zmizeli.
Teď už jsme tady jen my a Harper.
Bonnie.
-Ahoj. -Ahoj.
Snažila jsem se tě odchytit po hodině, ale už jsi byla pryč.
-Jak se máš? Co rodina? -Zvládneme to. Není to snadný.
Všem jsi nám tady moc chyběla.
Jo, měla jsem toho po babiččině pohřbu moc.
A když jsi mi řekla, že kouzlo na uzavření hrobky selhalo,
nechtělo se mi sem vůbec vracet.
Doufám, že chápeš, proč jsem volala.
Chtěla jsem, abys to zjistila, než se vrátíš domů.
Jasně, chápu proč. Jen bych si přála, abych to nevěděla.
-Vím, že je to těžké. -Bonnie!
Bonnie! Díky bohu, jsi zpátky!
Mluvily jsme spolu každý den. Chyběla jsi mi.
-Jak jsi na tom? -Líp, už líp.
Jsem ráda, že jsem zpátky a snažím se nějak zaměstnat se.
S tím bych ti mohla pomoct. Co nejdřív musíme projít můj šatník.
Potřebuju, abys mi pomohla vybrat šaty na Královský dvůr zakladatelů.
Královský dvůr zakladatelů? Něco mi ušlo?
Královský dvůr zakladatelů. Však víš, Miss Mystic Falls.
Dneska to ohlásili. A ty a já jsme obě zapsané.
Bože, přihlásily jsme se tak dávno. Úplně jsem na to zapomněla.
Takže odstupuješ?
-To nemůžu. -Ne?
To její máma chtěla, aby se zúčastnila.
-Jak bylo ve škole? -Pohoda.
Jo? Pořád stejná nuda?
Nic nového? Žádná historka, o kterou by ses mohl podělit?
Chceš si povídat, proč?
Poslední dobou vypadáš čiperně. Míň záhuby a beznaděje.
Ladná a spanilá chůze.
Myslíš, že je to kvůli tomu, že znovu piju lidskou krev.
Nechtěl bych se vychloubat, ale všechny zásluhy za to nové,
vylepšené já, by patřily mně.
Nerad ti kazím naděje, ale jsem čistý.
Jo, to není možný.
Ne jenom, že je to možný, ale je to i pravda.
Stefane, teď vážně.
Poslední století a půl jsi byl jak vystřižený z reklamy na depresi,
a teď ti mám jako věřit, že tohle tvoje nové já
nemá co dělat s lidskou krví. Ani trošku.
Jsem čistý.
Lžeš!
Věř si, čemu chceš.
Omlouvám se, je to narychlo.
Ani jsem nevěděla, že se ta soutěž bude konat, natož se účastnit.
Rád tě doprovodím kamkoli.
Moje máma si užívala všechno okolo Dne zakladatelů.
Ve své době byla dokonce Miss Mystic Falls.
Chtěla jsem to udělat kvůli ní.
Bude to skvělé. Užijeme si trochu zábavy.
Dobře. Uvidíme se zítra.
-Miluju tě. -Já tebe taky.
Koukněme se na to.
Je to lhář a zloděj.
Takže, kdy se se mnou rozdělíš?
Jenom do toho. Posluž si.
Ne, ne, mluvím o tom, že jsi tajný závislák na krvi.
Tak znovu piju krev.
To ty jsi mě k tomu dohnal. Co máš za problém?
-Mám to pod kontrolou. -Pod kontrolou?
Vydrancoval jsi nemocnici.
-O co ti jde? -Dobře. To je jedno. Jenom si pij.
Ale pamatuj si, že se snažíme zůstat nenápadní.
Proč nezajdeš k šerifu Forbesové a nepožádáš ji, aby ti dala kousnout?
Zasáhly tě nějak moje činy?
Nedokážu si představit, jaké to musí být.
A co si o tom tvém novém já myslí Elena?
Nic se nezměnilo. Pořád jsem to já.
-Samozřejmě. -Elena se o tom nemusí dozvědět.
Nepil jsi lidskou krev roky, Stefane.
-Jestli máš problémy ovládat... -Nemám problémy.
S kým si myslíš, že mluvíš?
Znám to. Cítit se jako Jekyll a Hyde. Mít spínač, který tě zbaví kontroly.
Teď není vhodný čas, abych se strachoval, že ztratíš kontrolu.
Vím, že tě bolí mě takhle vidět,
ale jsem v pořádku, dobře? Jsem v pořádku.
Prosím, prokaž mi laskavost
a nech mě být.
Tento rok bude mít královna tu čest, stát se středem pozornosti
na výročním 150. večírku Dne zakladatelů.
Než korunujeme vítězku, rádi bychom se dozvěděli víc o každé z vás.
Jsem členkou rady Klubu krásy v Mystic Falls,
pracuji jako dobrovolník v centru.
Vím, že jsem se letos neangažovala tolik, jak u mě bývalo zvykem.
Letos jsem ve škole zorganizovala ekologickou kampaň.
Byla jsem rozhozená a spousta věcí mi unikla.
Není špatné vyhrát dva roky po sobě.
Překvapilo mě, že jste mě vybrali.
Nepocházím ze žádné z rodin zakladatelů.
Ale vím, jaká je to pocta a chci, abyste věděli, že to beru vážně.
Pracovala jsem v programu recyklace a řídila každoroční dražbu policistů.
Kvůli řízení pod vlivem mě potrestali,
ale to neznamená, že jsem tomu nebyla naplno oddaná.
Tohle bylo velice důležité pro moji matku.
Věřila ve společnost, rodinu, čest a loajalitu.
Je to odkaz, který mi zanechala.
-Nazdar, parťáku. -Co chceš?
Nebereš mi telefon.
Většině lidem to dojde samo.
Proč nezačneme pátrat po těch upírech?
Na co si hraješ, Johne? Očividně ti nejde o chytání upírů.
-Bavíš se se mnou. -Jde mi o to hodně.
A co na to říkala Isobel? Když uvážíš, že je jednou z nás.
Máme s Isobel společné zájmy.
Původní Johnathan Gilbert
měl vynález, který mu sebral jeden z upírů.
Ten upír byl upálen v kostele, nebo si to Johnathan aspoň myslel.
A tak byl ten vynález navěky ztracen.
Ale ti upíři nezemřeli, že ne?
Byli tam jen uvězněni.
A teď jsou díky tobě zase volní, takže vynález je zase k mání.
-Co je to? -Hlavně to chci zpátky.
A pokud mám uchovat tvoje tajemství, tak mi s tím pomůžeš.
A proč do toho zatahuješ mě, Johne?
Ani nevím, o čem to mluvíš, natož kdo to má.
Ale no tak, Damone. Žil jsi v té době.
Znáš ty lidi, víš, jak vypadají.
Přátelil se s ženou, ze které se vyklubal upír.
Jmenovala se Pearl.
Říká ti to něco?
Už s tebou nehraju.
Vypadni. Vypadni.
-Prosím? -Přistoupil jsem na tu vydírání,
protože byste mě mohli dovést ke Katherine.
Ale ty nemáš ani tušení, kde Katherine je,
protože kdybys měl,
věděl bys, že Katherine a Pearl byly nejlepší přítelkyně.
Vidíš, nevíš úplně všechno, že ne, Johne?
Řeknu Radě, co jsi zač.
Do toho, do posledního je pobiju. A potom ti urvu ruku,
sundám ti ten prsten a zabiju tě taky.
Rozuměl jsi mi?
Ukloňte se partnerovi.
Soustřeďte se. Pravá ruka.
Oční kontakt.
Levá ruka.
-Tohle je směšný. -Obě ruce.
Říkáš to jen proto, že nevíš, jak na to.
Promiň, ale jen jeden z nás byl naživu, když vynalezli ten tanec.
Ne, ne, ne. Během této části se nedotýkáte.
Je to o jednoduché intimitě blížícího se dotyku.
-Velmi dobře, Amber. -Děkuji, paní Lockwoodová!
Pokud jde o mě, blížící se dotyk se přeceňuje.
-Zdá se, že máš dobrou náladu. -Na tom je něco špatného?
Byla bys radši, kdybych byl zahloubaný a ztrápený?
-Vždyť já si nestěžuju. -Žádné dotyky.
Sestřenice Fellovy nemají šanci.
Amber Bradleyová je na Královském dvoře,
aby to nevypadalo, že se soutěže účastní jen rodiny zakladatelů.
Takže zůstává Elena.
Má jasné hlasy ze soucitu, protože její rodiče zemřeli.
-Jak s tím mám soupeřit? -Moc pěkné.
-Velmi citlivé. -Omlouvám se.
Musí to znít naprosto nedůležitě ve světle všech událostí.
To je dobrý. Chápu to. Chceš vyhrát.
Moje babička byla Miss Mystic. A obě moje tety taky.
Máma nepodědila správný gen a já to chci.
Tím myslím, že si to zasloužím.
Bonnie. Ahoj.
Ahoj, jak se máš?
Poprosila jsem Bonnie, aby zaskočila za Matta. Musel dneska do práce.
Bonnie, máš chviličku?
Do zkoušky zbývá jen 30 minut.
Zabere to jen chvilku.
Prosím?
-Bonnie, musíš mi říct, co se děje. -Nestojí to za řeč.
Jak to myslíš, že to nestojí za zmínku?
Prohodila jsi se mnou sotva 10 slov a na Stefana ses ani nepodívala.
Tak o to tu jde? O Stefana?
Poslouchej...
Eleno, nedokážu předstírat, že je všechno v pořádku.
Babča to všechno udělala, aby nás ochránila před upíry z hrobky.
A teď jsou venku, což znamená, že umřela pro nic.
Je mi to líto, Bonnie.
-Co můžu udělat, abych ti pomohla? -Tak to prostě je.
Nemůžeš s tím udělat vůbec nic.
Viním z toho jeho, Eleno. Jeho a Damona.
A nebudu tě stavět do pozice, kde by sis musela vybrat stranu.
Je to pro mě teď těžké.
Dobře?
Přihraj.
Drž si svého hráče!
Dobrá obrana.
Jo.
Jsi v pohodě? Krvácíš.
Jo. Jsem v pořádku. Je to jen trochu krve.
To je dobrý.
Stefane.
-Jsi v pořádku? -Ano, omlouvám se.
Jenom jsem...
Jenom se mi udělalo trochu špatně.
-Slyšela jsem, že jsi náš odvoz. -Jo, to jsem.
Vezmu ti to.
-Díky. -Jo.
Jak...? Jak se má Stefan?
-Co tím myslíš? -Zdál se trochu nesvůj.
Bylo toho na něj moc.
Chvilku na tom nebyl moc dobře, ale už se zase vrací k normálu.
Alaricu? Nazdar.
-Co ty tady děláš? -Dělám řidiče.
Myslel jsem, že pojedou se mnou.
Není potřeba. Rick nás vezme.
-Můžeme? -Jeremy může jet s tebou.
Ucházíš se o titul Miss Mystic Falls?
Občas musíš nazout nepohodlné lodičky, abys zapadnul.
Pamatuju si na tuhle soutěž z roku 1864.
Taky jsem měla soutěžit, ale pak se to všechno semlelo.
Nostalgie je mrcha.
Jestli se mi chceš vysmívat, tak pokračuj v cestě, prosím.
John Gilbert si myslí, že tvoje matka v roce 1864
ukradla nějaký vynález původnímu Johnathanovi.
A ty jsi kdo, jeho poslíček?
Nevím, o co se jedná, ale nechci, aby to získal.
Mohla bych se jí zeptat.
Ale dal jsi najevo, že nám nevěříš, tak proč bych se měla obtěžovat?
Protože chcete zůstat v Mystic Falls a s Johnem ve městě to nepůjde.
Zjisti, kde to je. Odejde a vy si můžete koupit uvítací rohožku.
Díky za pomoc.
Neděkuj mi, dokud si nebudeš jistá, že ti nevzplanou vlasy.
Víš, vzpomínám si, jak jsme se šly s mámou přihlásit.
-Byla tak nadšená. -Jako ty, pokud si dobře vzpomínám.
Já taky. Díky ní to znělo tak zábavně.
Od té doby se toho hodně změnilo.
Nerada ti to kazím, ale už je trochu pozdě na to, abys z toho vycouvala.
Nechci vycouvat. Jen...
Myslím, že bych si to užívala víc, kdyby tady byla.
Můžu ti říct, že kdyby tady byla, tvoje vlasy by vypadaly o dost líp.
Měla bych se jít obléknout.
Opatrně s tím. Neubliž nikomu.
Vypadáš zkroušeně.
Celý příští měsíc bude plný podobných událostí,
kterých bych se měl účastnit?
Můžeš s tím bojovat, jestli chceš, ale patří to ke Gilbertovým.
Jo, zmiňoval jsi, že toho o naší rodině víš hodně.
Víš něco i o našem předkovi Johnathanovi Gilbertovi?
Plodný spisovatel, šílený vynálezce. Proč se ptáš?
Četl jsem jeho deník.
Vážně?
Jo. Našel jsem ho mezi tátovými věcmi.
Tak to je překvapení. Většina z nich je pod zámkem.
-Je jich víc? -Johnathan psal deníky celý život.
Až po svůj hořký, bláznivý, opilecký konec.
-Ten chlap měl spoustu problémů. -Ty jsi je četl?
Prolistoval jsem je, jo.
Co si myslíš o tom, co napsal?
Scestné bláboly šíleného muže, samozřejmě.
Je vážně krásná.
Jo, jo, to je. Moje kamarádka. Omluv mě.
Jsi v pořádku, Amber?
Nesnáším být středem pozornosti. Mívám záchvaty úzkosti.
Mám odejít, aby ses mohla převléknout?
Ve skutečnosti jen potřebuju na vzduch.
Hej.
-Tady nemůžeš být. -Musíme si promluvit.
A musí to být hned teď?
Normálně bych měl naprosto odlišný názor na to,
co ti teď řeknu,
ale jelikož by mi to mohlo způsobit nemalé problémy, budu žalovat.
O čem to mluvíš?
Stefan pořád pije lidskou krev.
-Cože? -Jo.
Před měsícem bych jásal radostí, ale Rada je znovu v pohotovosti,
není nejlepší doba, aby si Stefan vyhazoval z kopýtka.
Je trochu nesvůj, ale tvrdil, že je to normální.
Má v domě ledničku plnou nakradené krve.
Panebože.
Nemá ponětí o tom, co je normální. Celá jeho existence není normální.
Normální pro upíry znamená pít lidskou krev,
ale on s tím bojoval,
když se měl učit, jak to ovládat.
-A teď to ovládá jeho. -Tomu nevěřím.
Mluvíme tady o Stefanovi.
Který pije lidskou krev. Udělá cokoli, řekne cokoli,
protože s tím nebude chtít přestat.
Věř mi.
Anno.
Co je?
-No tak, nebuď taková. -Proč ne?
Prakticky jsi mě využíval, jen abych tě proměnila v upíra,
abys mohl být s někým jiným.
-Ne, nevyužíval jsem tě. -Opravdu?
Tak jak bys to teda nazval?
Nemyslím si, že by to bylo horší, než se se mnou spřátelit,
abys mohla dát své matce moji krev.
-Jak o tom víš? -To není důležité.
Vážně, Jeremy.
-Co víš? -Všechno.
Vím úplně všechno.
Je to všechno moje chyba. To já ho donutila napít se lidské krve.
O co jde?
Jenom zasvěcuju Elenu do tvých mimoškolních aktivit.
-O čem to mluvíš? -Vím o té krvi, Stefane.
Budu... Budu dole, popíjet.
-Chtěl jsem ti to říct. -Kdy?
Jsem v pořádku. Jsem v pořádku. Ta krev nic nemění.
-Mění tebe. -Proč? Protože jsem ti to tajil?
No tak, Eleno. Vzhledem k tomu, jak se zrovna chováš,
můžeš mi to mít za zlé?
Posloucháš se vůbec?
Kradl jsi krev a lhal.
A tvrdíš, že je všechno v pořádku? Nic není v pořádku, Stefane.
Takže co? Ty a Damon jste to teď všechno vyřešili?
Nejde o Damona. Ale o to, co se s tebou děje.
Já vím, a říkám ti, že jsem v pořádku.
Jsem v pořádku.
Prosím, no tak. Eleno, myslel jsem...
Myslel jsem, že mi věříš.
Eleno? Pojď. Nástup už začíná.
-Jen... Potřebuju chvilku. -Ještě nejsi ani oblečená.
Doprovod čeká dole, Stefane.
Bože! Omlouvám se!
Slečna Tina Fellová,
V doprovodu pana Bartholomewa Whitmorea.
Viděl někdo Amber?
Vidíš tam někde Stefana?
-Jen můj nudný náhradní doprovod. -Co se stalo s Mattem?
Nepustili ho z práce.
-Kam se poděl Stefan? -Já nevím.
Prostě se někam vypařil.
Co to dělám? Nikdy jsem se sem neměla hlásit.
-Co tím myslíš? -Musím najít Stefana.
Tohle nejsem já. Už taková nejsem.
Ne, ne, ne, ani náhodou. Měla jsi šanci vykašlat se na to.
A věř mi, já byla pro,
protože není možný, že bych tě porazila.
Eleno, děláš to proto, že to bylo důležité pro tvou mámu.
Slečna Caroline Forbesová s panem Jeffreym Lockwoodem-Hamiltonem.
Eleno, jsi na řadě. No tak.
-Zmeškáš Elenino uvedení. -Je mi to jedno.
Vůbec netuší, že jsi četl její deník?
Tajila mi spoustu věcí, takže teď jí to oplatím.
Co budeš dělat?
Teď, když víš všechno, co před tebou držela v tajnosti?
Já nevím. Část mě je strašně naštvaná,
že ututlala, co se stalo Vicki,
a že mi nechala smazat vzpomínky,
ale jiná část je za to ráda.
Já...
Nechci si tak Vicki pamatovat.
Jako zrůdu?
Ne, jako někoho, kdo mi chtěl ublížit.
Když jsme se poznali,
byl jsi jenom součástí plánu, jak získat moji matku zpět.
Ale věci se změnily.
Všechen čas, který jsme strávili spolu.
Nikdy bych ti nijak neublížila.
Už ne. Víš to, že jo?
Jo, vím.
-Kam jdeme? -Já nevím.
Účastním se soutěže.
Teď ne, neúčastníš.
Stojíš se mnou na parkovišti.
Stojím s tebou na parkovišti.
Omlouvám se. Omlouvám se.
Není nejlepší být mi teď nablízku. Jsem trochu nesvůj.
Pil jsem lidskou krev, a úplně mě to zblblo.
A ona to teď ví.
Bože, neměla to zjistit. Nechtěl jsem, aby to věděla.
Teď je všechno špatně.
Vypadáš smutně.
Nejsem smutný!
Šílím hlady!
Slečna Elena Gilbertová,
s panem Stefanem Salvatorem.
-Kde je Stefan? -Já nevím.
-Proč ji doprovází Damon? -Netuším.
-Co budeme dělat? -Musíme nějak zvládnout tohle.
Neubližuju lidem. To já nedělám. Jsem hodný bratr.
Chceš mi ublížit?
Chci tě zabít.
Chci se do tebe zakousnout.
A napít se tvé krve.
Pulzuje ti pod kůží,
přímo proudí.
Tvoje krční tepna je přímo tady.
Když ji prokousneš správně, můžeš kontrolovat tok krve.
Chce to trochu cviku, ale potom nenecháváš nepořádek.
-Nepromrháš ani kapičku. -Co ti v tom brání?
Jestli to udělám,
jestli se tomu poddám, už není cesty zpět.
Tak to nedělej.
Chci jenom ochutnat.
Víc nepotřebuju. Jenom ochutnat.
Jen ochutnat.
-Kde je Amber? -Já nevím.
Než korunujeme vítězku,
rád bych těmto mladým dámám
poděkoval, za jejich snahu
pomoci naší společnosti.
Bez dalšího natahování, je mi ctí
vyhlásit naši novou Miss Mystic Falls, slečnu Caroline Forbesovou!
Gratuluju.
Vážně jsem vyhrála!
MISS MYSTIC FALLS
Na tom skle je krev.
Sežeň mi Damona Salvatora.
Tohle nemůžu!
-Co se děje? -Tohle nemůžu!
To je v pořádku.
Zas tak moc to nebolelo. Jenom to příště zkus jemněji.
Bože, bože, bože. Nemůžu přestat.
-Proč se mě nebojíš? -Protože jsi mi to řekl.
-Jak se jmenuješ? -Amber.
Poslouchej mě, Amber. Potřebuju, aby ses mě bála.
Potřebuju, abys utíkala jako o život. Rozumíš mi?
Běž, běž, teď!
Našel jsi ho?
V koupelně v patře jsou známky zápasu. Je tam krev.
-A jedna dívka, Amber, zmizela. -Panebože.
Neublížil by jí. Neudělá to.
Pojďme ho najít, dobře? Vezmi si kabát a pojď.
-Řekl jsi, abych utíkala! -Rozmyslel jsem si to.
-Stefane! -Stefane.
No tak. Ovládni to. No tak.
To je v pořádku. No tak.
Překonej to.
Stefane, přestaň!
To je v pořádku.
Stefane.
Nepamatuje si, co se stalo.
Bylo štěstí, že sem děvčata přišla včas. Ztratila spoustu krve.
Vy jste nic neviděly?
Ne. Jenom jsme ji našly a zavolaly Damona.
-Bude v pořádku? -Vypadá to tak.
Vraťte se na večírek. S Damonem se o to postaráme.
-Jo. -Dobře.
-Neviděly to kousnutí? -Ne.
Byl jsem tu dřív, než se k ní přiblížily. Bylo tam moc krve.
-Bonnie, můžeme si o tom promluvit? -Není o čem mluvit.
Bonnie, prosím.
Říkala jsem ti, že tě nebudu nutit si vybrat,
ale já sama se musím rozhodnout.
Prosím, nech mě být.
-Jere, můžeme? -Ještě chvilku.
Kdo je ta holka s Jeremym?
Jeho kamarádka Anna.
-Co o ní víš? -Proč tě to zajímá?
Jsem jenom zvědavý. Vypadá to, že se mu líbí.
Myslím, že je ve městě nová.
Ona a její matka Pearl.
Rodina, které jsi tak chtěl zabránit v koupi Graysonova domu.
Její matka se jmenuje Pearl?
Ano, a co má být?
Myslím, že už jsem o ní slyšel.
Super, tady jsi. Jenna chtěla, abych zašel pro auto.
Co se stalo?
-Teď už to začíná být divné. -Přišly jsme si promluvit.
Nemám náladu. Dnešek nebyl dobrý, vlastně byl vážně špatný.
Annabelle mi řekla, že hledáš něco, co jsem sebrala Johnathanovi.
Poslouchám.
-Co je to? -Johnathan byl
zapálený vynálezce. Svěřil se mi,
že sestrojil detekční zařízení,
aby uměl vystopovat upíry ve městě.
-Byly to kapesní hodinky. -Přesně tak, ano.
Ale to není to, co jsem mu kradla.
Uvědomila jsem si svůj omyl, když jsem uviděla ty hodinky u Johnathana
tu noc, kdy si pro nás přišli.
Ukázaly přímo na mě.
-A co je tohle? -Nemám nejmenší tušení.
Ale teď je to tvoje.
-V čem je háček? -Žádný není.
Moje dcera tady chce zůstat.
A já také.
Odmítáš nám důvěřovat a máš k tomu dobrý důvod.
Považuj to za omluvu.
Neměla bys tady být.
Já vím.
Teď už to víš.
To jsi nebyl ty.
Rozhodně jsem to byl já.
Jsem zrůda, predátor. Takový jsem, Eleno.
To z tebe udělala ta krev.
Krev jen vyplavila, co se skrývalo uvnitř.
A jestli si myslíš něco jiného, jsi hloupá.
Vím, že takový nejsi, Stefane.
Chtěl jsem vysát každičkou kapičku krve z jejího těla.
-Ne. -Takový jsem, Eleno.
Ne. Nemůžeš mě zastrašit.
-Proč jsi riskovala? Proč jsi tu? -Protože za to můžu já.
Je to moje chyba. To já tě donutila napít se krve.
Jenom jsi odhalila moje pravé já.
-Tohle nejsi ty. -Přestaň to pořád opakovat!
Nepřibližuj se ke mně.
-Nedovolím, aby se ti tohle stalo. -Přestaň.
Stefane, nevzdám to s tebou. Věřím ti.
Přestaň! Přestaň!
Omlouvám se.
To je v pořádku.
-Nevím, co se to se mnou děje. -To nic, Stefane.
To je v pořádku.
To nic.
Budeš v pořádku.
Jsi si jistá, že to chceš udělat?
Ano.
Neexistuje záruka, že to bude fungovat.
Musí.
Jdeš?
Zůstanu tady.
UPÍŘÍ DENÍKY a, že to bude fungovat.