Detta har hänt:
Jag har levt gömd i över ett sekel. Tills nu.
Trots risken måste jag få känna henne.
Det är en grav under kyrkan. En förtrollning stängde in Katherine.
Jag ska få tillbaka henne.
-Hon är inte här! -Räddade du alla i kyrkan?
Vi har bosatt oss precis utanför stan.
-Alla 25 vampyrerna? -Några.
Jag hatar huset. Jag var inte inlåst i 145 år för att bli inlåst här.
-Och Bethanne? -Hon kommer inte tillbaka.
Min fru Isobel har hela sitt liv forskat om övernaturlig aktivitet.
-Min fru? -Jag förvandlade henne.
Vampyrer kanske existerar, men de är annorlunda än vi har trott.
Har du svårt att se blod, Anna?
Jag kände en som hette Vicki. Ett djur bet henne i halsen.
-Sen såg jag ditt ansikte. -Varför säger du det här?
Det med Vicki kan vara sant. Jag vill att du förvandlar mig.
Jag älskar stormar.
Är det en vampyrgrej? Vampyrer gillar inte rinnande vatten.
Bara Dracula. Ja, han var en fegis.
Han duschade aldrig och luktade illa.
Är det sant?
Första regeln om vampyrer.
Tro inte på något du läser.
Du måste berätta mer, jag måste få veta.
-Nej. Du kommer inte att bli en. -Du kan inte säga nej.
Jag förvandlar inte någon-
-som har lärt sig allt om vampyrer på Internet.
Det är inte sant, det vet du.
Varför vill du ens det här?
Ge mig en bra anledning.
Därför att jag...
Säg till när du kan avsluta den meningen.
-Hej, du är fortfarande vaken. -Hej, vad händer?
Det verkar komma en rejäl storm.
Kan du se till att fönstren är stängda?
Ja, visst.
Vi börjar få slut på blod.
Skicka Anna till sjukhuset för att hämta mer.
Jag gör det i morgon.
Jag kan kanske följa med.
Gör stormen det mörkt nog kan jag kanske gå ut.
-Utan sol och allt. -Det går tyvärr inte.
Inte efter ditt trick hos Salvatores i kväll.
-Han och hans bror förtjänade det. -Vad gav det dig?
Din flickvän Bethanne är död. Och du kan bara klandra dig själv.
Vi kan inte låta våra liv handla om hämnd.
Vi måste kontrollera våra känslor bättre.
Jag förstår, ms Pearl.
Om jag bara visste vad du tänker göra.
Jag ska undersöka stan i morgon-
-för att se vilka som är påverkade av järnört.
Anna säger att spelarna inte har förändrats mycket.
Det är samma Lockwoods, Forbes, Fells...
-Vi borde döda allihop. -Vi är smartare än så, Frederick.
De här människorna är inte våra fiender.
Vi hyser inte agg och harm mot dem.
Vi ska få tillbaka vår stad.
Vi måste bara ha tålamod.
Ni hörde vad hon sa.
Ingen hämnd.
Tålamod.
Självkontroll.
Hon har visst tänkt ut alltihop, eller hur?
Vi går till Pearl och förintar idioten som attackerade oss i går.
Och sen då, vänder vi oss till resten av vampyrerna och säger förlåt?
Hur kunde du avtala något med henne?
Det var mer som ett nyttigt utbyte av information.
Jag hade inte precis något val. Hon är...skrämmande.
Dessutom ska hon hjälpa mig få tillbaka Katherine.
Självklart. Damon får som vanligt som han vill, vem han än skadar.
Du behöver inte vara snarstucken.
I morde fick jag veta att alla vampyrerna har befriats ur graven.
Jag får vara snarstucken.
Hur länge ska du klandra mig för att jag gjorde din mamma till vampyr?
Jag klandrar dig inte.
Jag har accepterat att du är en psykopat utan försonande drag.
Detta är inte produktivt.
Vi ska väl lista ut hur vi tar hand om Pearl och vampyrerna?
Förlåt, han gör mig så sur.
-Jag vet, han gör alla sura. -Vad ska vi göra?
Damon och jag tar hand om allt.
Jag då? Jag kan inte bara göra ingenting.
Det är precis det du ska göra, för då är du säker.
Det betyder inget om inte du är säker.
Jag är helt säker. Jag har psykopaten Damon på min sida.
Det är ju alltid en tröst.
Okej, vi har lite tid. Jag ska inte träffa mamma än.
Vet din mamma att du är...?
Att du tror att det går-
-att dölja nåt sånt för den egna familjen visar att du inte är redo.
Inte redo är bättre än ett nej.
Och mycket sämre än kanske.
-Jag gillar ditt armband. -Tack, jag fick det av min syster.
-Får jag se? -Ja, visst.
Din syster vet väl inte att du umgås med mig?
Nej, men det vore inget problem.
Hon vet ju inte vad du är.
Jag vill att det förblir vår hemlighet.
Du kan väl behålla det här?
-Varför skulle du ge mig det? -För att du gillar det.
Och jag gillar dig.
Ja, på grund av det du vill ha av mig.
Nej. Jag gillar dig.
Du borde bära det.
Det är snyggare på dig i vilket fall.
Jag skrek åt min mamma i går.
-Som en förälder med en jobbig unge. -Hon behövde höra det.
Ja, men går jag för långt kanske hon sticker igen.
Det är så hon gör, precis som Vicki-
-som jag inte har hört av sen hon stack.
Du kan inte kontrollera din mamma, Matt, mer än din syster.
Jag önskar bara att hon kunde försöka lite.
Försöker hon försöka så duger det.
Hon kanske överraskar dig.
Folk har en tendens att göra det.
Jag borde åka innan vägarna blir sämre av stormen.
Ska du verkligen köra nu?
Jag måste. Det är pappas pojkväns dotters födelsedag.
Vi har en icke-traditionell traditionell ritual.
Spänn fast dig och kör inte för fort.
Låt bli mobilen och ring mig när du är framme.
-Uppfattat. Var det något mer? -Ja.
-Hej då. -Hej då.
Ett jaktlag?
Killen drev med mig i går kväll. Jag måste återfå styrkan.
Jag har två liter öl i kylen.
Inte?
-Vi pratar när jag kommer tillbaka. -Hälsa ekorrarna från mig.
Du ignorerar mig.
De sex missade samtalen? Ledsen, men min mobil var död.
-Är Stefan här? -Nej.
-Hurså? Är något fel? -Han stack ut och kom inte tillbaka.
Jag når honom inte på mobilen och tänkte att han var hos dig.
Röstmeddelandet går på direkt.
-Var kan han vara? -Du gillar nog inte det jag tänker.
Pearl, öppna dörren.
Jag svär att jag slår in den och sliter huvudet av dig!
Pearl är inte hemma.
Vackert väder. Inte en solstråle på himlen.
Var är min bror?
Billy.
Du är död.
Jag är ledsen, men du är inte inbjuden.
-Ms Gibbons? -Ja, Frederick, älskling?
Släpp aldrig in den här elaka mannen.
Jag ska aldrig släppa in honom.
145 år av svält i en grav-
-tack vare Katherines blinda förälskelse i dig och din bror.
De första veckorna-
-skriker varje nerv i din kropp av smärta.
Den sortens smärta som kan göra en galen.
Jag tänkte att din bror ville känna på det innan jag dödade honom.
Billy?
Ha en bra dag.
Vad hände? Var är han?
-De har honom. Jag kommer inte in. -Varför inte?
Hon som äger huset får inte släppa in mig.
-Jag går in. -Det ska du inte.
-Jag går in. -Du går inte in dit.
Varför gör de så här? Vad vill de honom?
Hämnd. De vill hämnas.
-Vi måste göra något. -Jag vet.
-Vi måste få ut honom. - Jag vet, Elena.
Men jag vet inte hur.
Järnört på repen.
Det svider nog.
På tal om...
Det här är inte rätt.
Han dödade Bethanne.
En av oss, Harper.
Tro inte för ett ögonblick-
-att han inte dödar dig om han får chansen.
Pearl säger väl att vi inte är här för hämnd.
Jag säger att det är precis det vi är här för.
Vi börjar med det här.
Sen tar vi hans bror och alla andra som står i vägen för oss.
-Det här är inte rätt! -Det är bäst att du släpper mig!
-Ms Pearl är snart hemma igen. -Ms Pearl bestämmer inte längre.
Noah, bind honom och kör en påle genom honom.
Du ser levande ut.
-Du kan inte skada mig. -Nog kan jag skada dig allt.
Mr Saltzman.
Vi behöver din hjälp.
Stefan är i huset. Damon är vampyr och kommer inte in. Vi behöver dig.
-Jag kan gå, men... -Ditt liv är dyrbart.
-Ditt, å andra sidan är... -Stefan berättade om din ring.
-Vad är det med den? -En resumé.
Du försökte döda mig. Jag försvarade mig och du dog.
Enligt min bror återupplivade ringen dig.
Har jag glömt något?
Ja, det att jag försöker döda dig igen och inte missar den här gången.
-Mr Saltzman. Snälla. Det är Stefan. -Jag är ledsen, Elena.
-Det är inte mitt problem. -Det är synd.
För hon som bestämmer kan hjälpa dig att hitta din fru.
-Du ljuger. -Gör jag?
Du kan väl fråga henne?
Fegis.
Kom, Elena.
Okej, vänta.
Jag går.
-Jag har ett svar. -På vad?
-Varför du ska förvandla mig. -Är vi där nu igen?
Jag vaknar varje dag och mår bra-
-men något saknas.
Det är som ett hål i mig.
En del människor passar in, i livet eller vad det än är.
Det gör inte jag.
Så jag ska göra det av medlidande?
Jag skulle inte tro det.
Du bör förvandla mig för att jag inte har något annat.
Vet du varför vi förvandlar andra människor?
Det är inte en enkelbiljett ur ensamheten.
För det första behöver vi någon som gör vårt smutsjobb.
För det andra, hämnd.
Tredje orsaken är tristess. Men det slutar, som du vet, aldrig väl.
Och sen har vi ett uppenbart skäl.
När man älskar någon så mycket att-
-man gör vadsomhelst för att spendera en evighet med dem.
Jag är ledsen, men du passar inte in i någon av kategorierna än.
Ja, se till att din avhandling är tydlig, så älskar hon den.
Vi ses sen.
Från Anna Mamma.
-Hej, mamma. -Fick du tag i allt?
Ja, blodbanken var underbemannad på grund av regnet. Bara att gå in.
-Vem var det du pratade med? -En vän.
Nu går vi hem.
Ni ska väl inte gå ut i det där vädret?
Vägarna är farliga. Väg fem är helt översvämmad.
Vi klarar oss.
Borgmästare Lockwood, ert bord är redo.
Borgmästare Lockwood?
Jag antar att det är lite förrädiskt där ute.
-Jag heter Pearl. -Hej.
Det här är min dotter, Anna.
-Vi är nyinflyttade. -Välkomna.
Richard Lockwood. Det här är min son, Tyler.
Gör oss sällskap.
Det vore ett nöje.
Kan du vara sliskigare? Det är bara din son som står här bredvid.
Väx upp, det är snart val.
Hon är väljare, och hon verkar vara en rik sådan.
Kan du avgöra det genom att se på hennes rumpa? Häftigt.
Jag går och spelar lite biljard.
Lärare på dagen, vampyrjägare på natten.
-Jag har dig att tacka för det. -Vad är det?
Pilar fyllda med järnört.
-Få in mig, så tar jag ut Stefan. -Är det din plan?
Ska du klara av alla själv?
Förhoppningsvis gör jag det smygande.
-Vad gör du? -Jag följer med.
-Nej, nej, inte en chans. -Ni behöver mig.
Jag går in, du distraherar dem och jag tar ut Stefan.
-Du kan dö. -Jag följer med.
När du får in mig, gå då ut så fort du kan.
För jag kan smyga omkring.
-Du skulle bara vara i vägen. -Det är inte läge för westernhjältar.
Okej, Elena, du kan köra flyktbilen.
-Men du går inte in. -Du kan inte hindra mig.
Det är Stefan vi pratar om.
-Du förstår inte. -Jo, jag förstår.
Han är orsaken till ditt liv.
Hans kärlek får dig att sväva. Jag förstår.
Kan du sluta skämta?
Jag kan inte skydda dig, Elena.
Jag vet inte hur många det är där inne.
Så snabbt kan de slita av dig huvudet.
Jag ska ta mig in och ut igen.
Din säkerhet får inte distrahera mig.
Annars slutar det här i ett blodbad som ingen går levande ur-
-inte ens Stefan.
Jag vet.
Jag fattar.
Jag förstår.
Om vi ska gå, så låt oss gå.
Var är du? Jag hör dig knappt.
Stormen har spolat bort väg fem.
Nu får jag ta en omväg på vägar i obygden.
Du borde inte prata medan du kör.
Jag vet det.
-Jag behöver en sån där Bluetooth. -Du försvinner.
Vänd och kör tillbaka samma väg du kom.
Och håll ögonen på vägen.
Okej.
Bra. Det är någon hemma.
Får jag låna din telefon?
Bilen gick sönder, det här var fösta huset jag såg.
-Vilken tur för dig. -Ja, tur för mig.
-Det är väl inget problem? -Inte det minsta.
Så bra.
Jag uppskattar det verkligen. Det är hårt väder.
Billy, visa vår besökare var telefonen i köket är.
-Och hämta något att dricka till mig. -Ja, visst.
Hej, ms Gibbons. Han lånar din telefon.
Javisst, raring. Den är där.
Tack.
-Vad är det som händer? -Du måste bjuda in en vän till mig.
Jag är ledsen. Han får inte komma in.
-Du får göra ett undantag. -Få ut henne ur huset, nu.
-Ms Gibbons, säg ärligt. Är du gift? -Nej.
Föräldrar, barn? Bor det någon mer här?
-Nej, det är bara jag. -Bra.
-Du skulle tvinga henne. -Det funkar inte så.
-Hon är mänsklig. -Inte jag.
Så jag bryr mig inte. Stick härifrån nu.
Och gör dig av med kroppen.
Jag är i färd med att förvärva egendom.
Din familj äger visst flest fastigheter i stan.
Ja, det stämmer.
Ända sedan de första stadsprivilegierna.
Din familj övertog många nya egendomar år 1864.
Du kan din historia.
Det är min stil.
Han är inte ens diskret.
Vem är det?
Det är inte min mamma.
Håll avståndet. Vi är ju hemliga.
Jag är uttråkad.
Stå ut.
Förvandla mig så gör jag det.
Ursäkta, borgmästaren.
Vet du vem den där killen är?
Ja, Jeremy Gilbert.
Det menar du inte.
Billy, varför tar det sån tid?
För helvete, Elena.
Billy, Jacob, gå in hit igen.
Är du galen?
Jeremy Gilbert? Är det vad du håller på med?
Han är min vän. Vad är problemet?
Det är hans familjs fel att jag var fast i en grav i över ett sekel.
Det innebär inte att han gör samma val.
Jag vill att du slutar träffa honom.
Jag har varit ensam länge. Jag kan ta egna beslut.
Sluta att bete dig som ett barn.
När Jeremy får veta vad du är, vänder han sig emot...
Han vet redan.
Vad sa du?
Jeremy vet.
Han gillar det och han gillar mig.
Jag gör det.
Tack för att du försökte hjälpa mig.
De behövde bara någon att skylla på.
Någon att straffa.
Elena.
-Du borde inte vara här. -Hon skulle stanna i bilen.
Nej, inte honom.
Strunt samma, nu tar vi ner dig.
Det är järnört på repen.
Elena, dra i det.
Okej, nu går vi.
-Klä på dig. -Vänta.
Vadå? Kom, vi måste härifrån.
-Kom igen, vi måste gå. -Den andra.
Kom.
-Kan du få in honom i bilen? -Ja.
-Okej, gå. -Du då?
Du räddar och jag distraherar dem. Gå.
Sänk volymen.
Det är för tyst.
Sprid ut er. Nu.
Ni två, bakre delen av huset. Gå.
Kolla båda rummen. Och källaren, nu.
Klarar du det?
-Gick det bra? -Ja.
Vi måste fortsätta. Kom.
Jag letar rätt på Frederick.
Det är precis här borta.
Okej.
Stefan...
Det här är för Bethanne.
-Och det här är för graven. -Nej!
Stefan.
Nej, Stefan. Stefan?
Stefan!
Frederick är borta.
-Vi sticker härifrån. -Jag ska döda honom.
Hur många järnörtspilar har du kvar?
En.
Det räcker inte.
Hej, mamma.
-Vad gör du? -Vad ser det ut som?
Jag vet faktiskt inte. Jag har aldrig sett det förr.
Sätt dig ner.
Du kanske vill beställa en pizza. Jag är lite ringrostig.
En mystisk gryta.
Ja, en del är inte ämnade att laga mat.
Vad är det?
Jag vet att det har varit svårt.
Men jag ska verkligen försöka den här gången.
Du måste bara stå ut med mig, okej?
Okej.
Okej. Bra.
-Jag tar det. -Är det så illa?
Vad har hänt med dig?
-Hej, Matt. -Hej.
Vad är det?
Är din mamma hemma?
Ge mig tio minuter. Håll det borta från nyheterna så länge.
Ta dina saker. Vi måste gå.
-Halva hamburgaren är kvar. -De hittade Vicki Donovan.
Är det sant? Var var hon?
Stormen röjde graven vid County Road.
-De tog hennes kropp till bårhuset. -Vänta.
Är hon död?
Kom, vi måste gå.
Snälla, Stefan.
Stefan.
Stefan, res dig upp. Res dig upp.
Stefan.
Här.
-Snälla Elena, spring. -Nej.
Stefan, mina handleder.
Ta min handled. Du behöver mer blod.
Nej, spring. Spring.
Nej.
Jag litar på dig.
Det du sa för att få mig att göra det här, det om min fru...
-...det var en lögn, eller hur? -Ja.
Sluta.
Vad pågår här?
-Vad har du gjort? -Jag?
Dina trevliga vampyrer har torterat min bror hela dan.
Tro mig, de skyldiga ska få sitt straff.
Du måste lära dig att kontrollera dem.
-Detta skulle inte ske. -Men det gjorde det.
Hade jag en god sida var det fel sätt att bemöta den.
Stefan. Han är död.
Hur mår du?
Jag mår bra.
Såren har nästan läkt.
Bra.
-Elena. -Ja?
Det du gjorde i dag, när du kom för att hjälpa mig...
...du kunde ha blivit dödad.
Jag vet det.
Och det jag gjorde, jag är ledsen att...
Jag är ledsen att du behövde se det.
Jag har aldrig...
Du var som en helt annan person.
-Det är mitt fel, jag gjorde dig... -Vadå? Nej, nej.
Du fick mig inte att göra något. Du räddade mitt liv.
Och jag räddade ditt.
Allt kommer att bli bra.
Hej, Jer.
Vad är det som händer?
Åh nej.
Jag gjorde lite kaffe åt dig.
Tack.
Är du...?
Finns det något jag kan göra?
Jag...
Jag behöver vara ensam just nu.
Matt.
Det var ju roligt.
Titta inte på mig så där. Jag vet att du hatar mig.
Gissa vad? Alla hatar mig.
Men du kan inte förneka...
...att vi var grymma.
Sånt händer.
Jer.
Hur är det med dig?
Jag ska gå och sova lite.
Vad gör du?
Min vän Vicki, hon är...
Hon är död.
Vicki?
-Som du trodde var en...? -Ja.
Hon har tydligen varit död hela tiden.
Du ville förvandlas på grund av henne.
Du ville vara med henne.
Jag är ledsen. d henne.