Din episoadele anterioare:
De mai bine de un secol, am trăit în secret. Până acum.
Ştiu ce risc, dar trebuie să o cunosc.
Există o criptă sub biserică. O vrajă a sigilat-o pe Katherine acolo.
O voi aduce înapoi.
- Nu e aici! - I-ai salvat pe toţi din biserică?
Stăm într-o fermă chiar la ieşirea din oraş.
- Toţi cei 25 de vampiri? - Unii.
Urăsc casa asta.
Nu am stat închis timp de 145 de ani ca să sfârşesc închis aici.
- Unde e Bethanne? - Nu se va întoarce.
Soţia mea, Isobel, şi-a petrecut viaţa investigând activitatea paranormală.
- Ce ai făcut? - Am transformat-o.
Poate că vampirii există, doar că sunt diferiţi de ce credeam.
Ai o problemă cu sângele, Anna?
O ştiam pe fata asta, Vicki. A fost atacată, muşcată de gât.
- Apoi ţi-am văzut faţa. - De ce m-ai confrunta?
Poate e adevărat cu Vicki. Şi pentru că vreau să mă transformi.
Iubesc furtunile.
E o chestie a vampirilor?
Am citit că vampirilor nu le place apa.
Doar Dracula e aşa.
Da, a fost un prostănac.
Nu se spăla niciodată. Mirosea urât.
Serios?
Prima regulă despre vampiri:
nu crede tot ce citeşti.
Trebuie să-mi spui mai multe. Vreau să ştiu.
Nu, nu vrei.
- Nu vei fi unul. - Nu poţi continua să spui nu.
Nu voi transforma pe cineva...
...care a învăţat totul despre vampiri de pe Netflix.
Nu e adevărat şi o ştii.
De ce vrei asta?
Dă-mi un singur motiv bun.
Pentru că eu....
Să-mi spui când poţi termina propoziţia aia.
- Hei, eşti încă treaz. - Hei, ce s-a întâmplat?
Se pare că se apropie o furtună mare.
Poţi să te asiguri că ferestrele sunt închise?
Da, da, sigur
Nu prea mai avem sânge.
Poate vrei s-o trimiţi pe Anna la spital să mai ia.
O trimit mâine.
Poate mă duc cu ea.
Dacă va fi suficient de întuneric de la furtună, aş putea să ies.
- Fără soare. - Mă tem că nu.
Nu după ce ai făcut la casa Salvatore.
- El şi fratele lui au meritat. - Şi ce ai obţinut?
Iubita ta, Bethanne, e moartă. Vina este doar a ta.
Nu ne putem trăi vieţile doar ca să căutăm răzbunarea.
Trebuie să ne controlăm emoţiile mult mai bine.
Înţeleg, domnişoară Pearl.
Mi-ar plăcea să ştiu ce ai de gând.
O să mă duc în oraş mâine ca să explorez...
...şi să văd cine este sub influenţa verbinei şi cine nu e.
Anna mi-a spus că jucătorii nu s-au schimbat atât de mult.
Sunt în continuare familiile Lockwood, Forbes, Fell...
- Ar trebui să-i omorâm pe toţi. - Suntem mai deştepţi de atât, Frederick.
Oamenii ăştia nu sunt duşmanii noştri.
Nu avem ranchiună şi nici resentimente.
Ne vom recupera oraşul.
Trebuie doar să avem răbdare.
Aţi auzit-o.
Fără răzbunare.
Răbdare.
Control de sine.
Pare că totul e clar pentru ea, nu?
Eu zic să mergem la Pearl...
...şi să-l anihilăm pe idiotul care ne-a atacat aseară.
Da? Şi apoi ce facem?
Ne întoarcem spre ceilalţi vampiri din casă şi le spunem că ne pare rău?
Nu-mi vine să cred că ai făcut o înţelegere cu ea.
Este mai degrabă un schimb de informaţii ajutătoare.
Nu e ca şi cum am avut de ales. E înfiorătoare.
În plus, o să mă ajute să o recuperez pe Katherine.
Desigur că o va face.
Damon primeşte ce vrea, ca de obicei, nu contează pe cine răneşte.
Nu trebuie să fii aşa de arţăgoasă.
M-am trezit şi am aflat că toţi vampirii din criptă au fost eliberaţi.
Mi-am câştigat dreptul să fiu arţăgoasă.
Cât timp ai de gând să mă învinovăţeşti
că am transformat-o pe mama ta în vampir?
Nu dau vina pe tine.
Am acceptat faptul că eşti un psihopat fără calităţi care să te salveze.
Asta nu înseamnă să fii productiv.
Vom găsi o cale prin care să ne confruntăm cu Pearl şi cu vampirii, da?
Îmi pare rău, doar că mă face să fiu atât de irascibilă.
- Ştiu, îi face pe toţi irascibili. - Ce o să facem?
Eu şi Damon ne vom ocupa de tot.
Şi eu? Nu pot să stau degeaba.
Asta vei face. Asta te va ţine în siguranţă.
Ceea ce nu înseamnă nimic dacă nu eşti şi tu în siguranţă.
Sunt perfect în siguranţă.
Îl am de partea mea, pe Damon, psihopatul oportunist.
Asta e reconfortant.
Avem nişte timp. Mă întâlnesc cu mama mai târziu.
Mama ta ştie că eşti...?
Faptul că tu crezi că e posibil...
să ţii un astfel de secret de propria familie e o dovadă că nu eşti pregătit.
Nu sunt pregătit e un pas peste nu.
Şi un milion de paşi departe de poate.
- Îmi place brăţara ta. - Mersi, mi-a dat-o sora mea.
- Pot s-o văd? - Da, da.
Nu ştie că-ţi petreci timpul cu mine?
Nu, dar nu văd de ce ar fi o problemă.
Nu e ca şi cum ştie ce eşti.
Aş vrea să fie micul nostru secret.
De ce nu păstrezi tu asta?
- De ce mi-ai da-o? - Pentru că îţi place.
Şi îmi place de tine.
Mă placi doar pentru că vrei ceva de la mine.
Nu, îmi place de tine.
Ştii, ar trebui s-o porţi.
Îţi stă mai bine ţie oricum.
Am urlat la mama mea ieri seară.
Mă simt ca părintele care ţipă la copilul cu probleme.
Trebuia s-o audă.
Da, dar îmi fac griji că am fost prea dur, că va pleca din nou.
Asta e metoda ei, exact ca Vicki...
...care nu a dat niciun semn de când a plecat.
Nu-ţi poţi controla mama, Matt, aşa cum nu-ţi poţi controla nici sora.
Îmi doresc doar ca ea să încerce puţin, înţelegi?
Dacă ar încerca să încerce, ar fi în regulă.
Poate te va surprinde.
Oamenii au tendinţa să facă asta.
Ar trebui să plec înainte ca drumurile să devină şi mai grele din cauza furtunii.
Eşti sigură că ar trebui să conduci?
Trebuie.
Este ziua de naştere a fiicei iubitului tatălui meu.
Avem un ritual tradiţional netradiţional.
Să-ţi pui centura, să nu te grăbeşti.
Stai departe de mobil şi sună-mă când ajungi acolo.
Am înţeles
- Altceva? - Da.
- Pa. - Pa.
Gata de vânătoare?
Tipul m-a cam terminat aseară. Trebuie să-mi recuperez puterea.
Am doi litri de la o mamă în frigider.
Nu?
- Vorbim când mă întorc. - Salută veveriţele din partea mea.
Mă ignori.
Cele 6 apeluri ratate? Scuze, mi-a murit telefonul.
- Stefan e aici? - Nu.
- De ce? S-a întâmplat ceva? - A ieşit şi nu s-a mai întors.
Nu dau de el la telefon, m-am gândit că e aici cu tine.
Se duce direct la mesaj vocal.
Unde ar putea fi?
Nu o să-ţi placă la ce mă gândesc.
Pearl, deschide uşa.
Îţi jur că sparg uşa şi îţi rup gâtul.
Pearl nu e acasă.
Frumoasă vreme.
Nicio rază de soare pe cer.
Unde e fratele meu?
Billy.
Eşti mort.
Îmi pare rău, dar nu ai fost invitat să intri.
- Domnişoară Gibbons? - Da, Frederick, dragule?
Să nu-l laşi niciodată pe acest bărbat rău să intre.
Nu-l voi lăsa niciodată să intre.
145 de ani abandonaţi înfometaţi într-o criptă...
...din cauza pasiunii lui Katherine faţă de tine şi fratele tău.
În primele câteva săptămâni...
...fiecare nerv din trupul tău urlă cu foc.
Tipul de durere care poate înnebuni o persoană.
M-am gândit că fratele tău ar trebui să simtă asta înainte să-l ucid.
Billy?
Să ai o zi frumoasă.
Ce s-a întâmplat? Unde e?
- L-au prins, nu pot să intru. - De ce?
Femeia care deţine casa a fost constrânsă să nu-mi permită să intru.
- Eu pot să intru. - Nu o vei face.
- Mă duc. - Nu intri în casa aia.
De ce fac asta?
Ce vor de la el?
Răzbunare. Vor să se răzbune.
- Trebuie să facem ceva. - Ştiu.
- Trebuie să-l scoatem de acolo. - Ştiu.
Elena, ştiu.
Dar nu ştiu cum s-o facem.
Verbină pe sfori.
Asta cred că ustură.
Apropo...
Asta nu e în regulă.
A omorât-o pe Bethanne.
Pe unul dintre noi, Harper.
Şi să nu crezi o secundă...
...că nu te-ar omorî şi pe tine dacă ar avea ocazia.
Pearl spune că nu suntem aici pentru răzbunare, nu?
Eu spun că exact de asta suntem aici.
Începând cu ăsta.
Şi apoi cu fratele lui.
Şi cu oricine altcineva ne stă în cale.
- Asta nu e în regulă. - Ar trebui să-mi dai drumul.
- Dra Pearl se va întoarce curând. - Dra Pearl nu mai decide aici.
Noah, leagă-l.
Arăţi viu.
Nu mă poţi răni.
Ba da, pot să te rănesc.
Domnule Saltzman.
Avem nevoie de ajutorul tău.
Stefan este în casă.
Damon e vampir. Nu poate intra. Avem nevoie de tine.
- M-aş duce, dar... - Dar viaţa ta este valoroasă.
- Dar a ta este.... - Stefan mi-a spus despre inelul tău.
- Ce e cu el? - Lasă-mă să recapitulez.
Ai încercat să mă ucizi, m-am apărat, ai murit.
Apoi, potrivit fratelui meu, inelul tău te-a adus înapoi la viaţă.
Am uitat ceva?
Da, partea unde încerc să te ucid din nou.
Doar că de data asta nu ratez.
Domnule Saltzman. Te rog.
- E vorba de Stefan. - Îmi pare rău, Elena.
- Nu e problema mea. - Ce păcat.
Pentru că femeia care conduce grupul te poate ajuta să-ţi găseşti soţia.
- Minţi. - Eşti sigur?
De ce nu o întrebi tu?
Laşule.
Haide, Elena.
În regulă. Aşteaptă.
O să mă duc.
Deci am un răspuns.
- La ce? - De ce să mă transformi.
Ne-am întors la asta?
Uite, mă trezesc zilnic şi mă simt bine...
...dar ceva lipseşte.
Ca o gaură.
Unii oameni îşi găsesc un loc în viaţă sau ceva.
Eu nu o fac.
Deci vrei să te transform de milă?
Nu cred.
Ar trebui să mă transformi pentru că nu am nimic altceva.
Ştii măcar de ce îi transformăm pe alţi oameni?
Nu e ca să-i dăm cuiva o evadare din singurătate.
Unu, avem nevoie de cineva să ne facă treburile murdare.
Doi, răzbunare.
Trei, plictiseală, dar ştii că asta nu iese niciodată bine.
Şi apoi mai este motivul evident.
Că iubeşti pe cineva atât de mult...
...încât ai face orice ca să petreci eternitatea alături de persoana aia.
Îmi pare rău, dar nu intri în niciuna din categoriile astea încă.
Ai grijă doar ca teza ta să fie clară şi îi va plăcea.
Ne vedem mai târziu.
De la Anna Mama.
- Bună, mamă. - Ai luat ceva?
Da, banca de sânge nu avea suficient personal din cauza ploii.
Am intrat şi am ieşit repede.
- Cine era cel cu care vorbeai? - Un prieten de la bibliotecă.
Hai să mergem acasă.
Nu ieşiţi în nebunia aia, nu?
Drumurile sunt periculoase. Ruta 5 este complet inundată.
O să ne descurcăm.
- Domnule primar Lockwood, avem masa gata. - Minunat.
Sunteţi domnul primar Lockwood?
Presupun că e cam rău afară.
- Numele meu este Pearl. - Bună.
Ea este fiica mea, Anna.
- Ne-am mutat de curând în oraş. - Bine aţi venit.
Richard Lockwood. El este fiul meu, Tyler.
Vă rog, vă rog, staţi cu noi.
Ne-ar face plăcere.
Fii mai înfiorător, tată.
Nu e ca şi cum fiul tău se află chiar aici.
Maturizează-te, vin alegerile.
Este cetăţeană a oraşului şi pare că e bogată.
Şi poţi să-ţi dai seama de asta uitându-te la fundul ei?
Minunat.
Mă duc să joc biliard.
Profesor ziua, vânător de vampiri noaptea.
- Ţie trebuie să-ţi mulţumesc pentru asta. - Ce sunt astea?
Săgeţi cu tranchilizant din verbină.
- Ajută-mă să intru şi îl scot pe Stefan. - Ăsta e planul tău?
Să te ocupi singur de toţi?
Sper că voi fi mai discret de atât.
- Ce faci? - Vin cu voi.
- Nu, nu, nu, în niciun caz. - Aveţi nevoie de mine.
O să intru, tu îi distragi, apoi îl scot pe Stefan de acolo.
- O să fii ucisă. - Vin.
După ce mă ajuţi să intru, ieşi cât de repede poţi.
Pentru că ştiu cum să mă furişez.
- Practic, îmi vei sta în cale. - Nu e momentul să fii singuraticul.
Bine, Elena, poţi conduce maşina cu care vom fugi.
- Nu intri în casă. - Nu mă poţi opri.
Este vorba de Stefan.
- Nu înţelegi. - Ba înţeleg, înţeleg.
El e motivul pentru care trăieşti.
Dragostea lui te ridică acolo unde ţi-e locul. Înţeleg.
Se poate să nu mai glumeşti?
Nu te pot apăra, Elena.
Nu ştiu câţi vampiri sunt acolo.
Durează o secundă să ţi se rupă gâtul.
Trebuie să intru şi să ies.
Nu pot fi distras de siguranţa ta.
Sau asta se va termina într-o baie de sânge din care nimeni nu va ieşi...
...inclusiv Stefan.
Ştiu.
Înţeleg.
Chiar înţeleg.
Dacă mergem, hai să plecăm.
Unde eşti? Abia te aud.
Furtuna a inundat ruta 5.
Acum am ajuns pe un drum nenorocit de pădure.
Nu ar trebui să vorbeşti în timp ce conduci.
Ştiu.
Am nevoie de o chestie d-aia, Bluetooth.
Nu te mai aud.
Întoarce-te şi mergi pe acelaşi drum de la venire.
Şi ai grijă la drum, da?
Bine.
Minunat. E cineva acasă.
Pot să-ţi folosesc telefonul?
Mi s-a stricat maşina pe drum şi asta e prima casă pe care am văzut-o.
- Ce noroc pe tine. - Da, norocul meu.
- Nu e nicio problemă, nu? - Deloc.
Minunat.
Apreciez. E rău acolo.
Billy, arată-i oaspetelui nostru unde e telefonul în bucătărie.
- Şi adu-mi ceva de băut. - Da, sigur.
Hei, domnişoară Gibbons. O să folosească telefonul tău.
Sigur, dragule. E chiar acolo.
Mersi.
- Ce se întâmplă? - Trebuie să inviţi un prieten să intre.
Îmi pare rău. Nu are voie în casă.
- Trebuie să faci o excepţie... - Scoate-o de aici, acum.
Domnişoară Gibbons, spune-mi adevărul.
- Eşti căsătorită? - Nu.
Părinţi, copii? Mai locuieşte cineva aici?
- Nu, sunt doar eu. - Nu? Minunat.
- Trebuia s-o constrângi. - Nu funcţionează aşa.
- Este om. - Şi eu nu sunt.
Aşa că nu-mi pasă. Acum ieşi de aici.
Şi scapă de cadavru.
Sunt pe cale să cumpăr o proprietate.
Înţeleg că familia ta deţine cele mai multe proprietăţi din oraş.
Da, aşa este.
Asta se întâmplă de la împărţirea originală a oraşului.
Familia ta a obţinut proprietăţi noi în 1864.
Ştii istorie.
Este o pasiune a mea.
Tipul nici măcar nu e subtil.
Cine e aia?
Nu e mama mea.
Păstrează distanţa. Suntem un secret, îţi aminteşti?
M-am plictisit.
Trebuie să suporţi.
Transformă-mă şi o s-o fac.
Îmi pare rău, domnule primar.
Ştii cine e băiatul acela?
Da, este Jeremy Gilbert.
Serios?
Billy, ce se întâmplă?
La naiba, Elena.
Billy, Jacob, veniţi aici.
Ai luat-o razna?
Jeremy Gilbert? Asta ai tot făcut?
E prietenul meu. Care e problema?
Familia lui e motivul pentru care am fost captivă într-o criptă peste un secol.
Asta nu înseamnă că va face aceleaşi alegeri.
Vreau să nu te mai vezi cu el.
Sunt singură de foarte mult timp. Pot să iau propriile decizii.
Atunci nu te mai purta precum un copil.
Imediat ce Jeremy află ce eşti cu adevărat, el se va...
Ştie deja.
Ce ai spus?
Jeremy ştie.
Îi place şi mă place pe mine.
O voi face.
Mulţumesc că ai încercat să mă ajuţi.
Aveau nevoie doar de cineva pe care să dea vina.
De cineva pe care să pedepsească.
Elena.
- Nu ar trebui să fii aici. - Planul era să rămână în maşină.
Nu, nu. Nu pe el.
Hai să te dăm jos.
Este verbină pe sfori.
Elena, trage de aia.
Bine, hai să mergem.
- Pune haine pe tine. - Staţi.
Ce? Haideţi, trebuie să ieşim de aici.
- Hai, trebuie să mergem. - Celălalt.
Haide.
- Poţi să-l duci la maşină? - Da.
- Bine, du-te. - Şi tu?
Tu salvezi, eu distrag. Du-te.
Dă aia mai încet.
E prea linişte.
- Împrăştiaţi-vă, acum. - În regulă.
Haide.
Voi doi, în spatele casei. Plecaţi.
Verificaţi ambele camere. Beci, acum.
Poţi să mergi?
- Eşti bine? - Da.
Trebuie să continuăm. Haide.
Mă duc după Frederick.
Este chiar aici.
Bine.
Stefan....
Asta este pentru Bethanne.
- Şi asta este pentru criptă. - Nu!
Stefan.
Nu, Stefan. Stefan?
Stefan. Stefan.
Stefan.
Frederick a fugit.
- Haide să ieşim de aici. - O să-l omor.
Câte săgeţi cu verbină ţi-au mai rămas?
Una.
Una nu va fi de ajuns.
Bună, mamă.
- Ce se întâmplă? - Ce ţi se pare?
Sincer, nu ştiu. Nu am mai văzut asta până acum.
Atunci ia un loc.
Cred că ar fi bine să comanzi o pizza. Mi-am pierdut îndemânarea.
Tocană misterioasă
Da, unii oameni nu sunt făcuţi pentru bucătărie.
Ce?
Ştiu că a fost greu.
Dar voi încerca. Chiar voi încerca de data asta.
Trebuie doar să ai răbdare cu mine, da?
În regulă.
Bine. Minunat.
- Mă duc eu. - Atât de rău, nu?
Ce s-a întâmplat cu tine?
- Bună, Matt. - Bună.
Ce se întâmplă?
Mama ta e acasă?
Dă-mi 10 minute.
Nu lăsa să se ajungă la ştiri până nu ajung acolo.
Ia-ţi lucrurile. Trebuie să mergem.
- Mai am jumătate de burger. - Au găsit-o pe Vicki Donovan.
Vorbeşti serios? Unde era?
Furtuna a dezgropat mormântul de pe drumul judeţean.
- I-au dus corpul la morgă. - Aşteaptă.
E moartă?
Haide, trebuie să mergem.
Stefan, te rog.
Stefan.
Stefan, te rog, ridică-te. Haide, ridică-te, Stefan.
Stefan.
Ia.
Elena, te rog, fugi.
- Nu. - Te rog.
Stefan, încheieturile mele.
Muşcă-mi încheietura. Ai nevoie de sânge.
Nu, Elena, fugi. Fugi!
Nu.
Am încredere în tine.
Ce ai spus ca să mă determini să fac asta, despre soţia mea...
- ...a fost o minciună, nu? - Da.
Opreşte-te.
Ce se întâmplă aici?
- Ce ai făcut? - Eu?
Vampirii din micul tău grup şi-au petrecut ziua torturându-l pe fratele meu.
Crede-mă, ne vom ocupa de cei responsabili pentru asta.
Înţelegerea noastră nu funcţionează dacă nu înveţi să-i controlezi.
- Asta nu ar fi trebuit să se întâmple. - Dar s-a întâmplat.
Dacă aş fi avut o parte bună, nu aşa ajungi la ea.
Stefan. E mort.
Cum eşti?
Sunt în regulă.
Rănile aproape s-au vindecat.
Bine.
- Elena. - Da?
Ce ai făcut azi, să vii să mă ajuţi...
...ai fi putut fi ucisă.
Ştiu.
Şi ce am făcut, îmi pare rău că...
Îmi pare rău că ai fost nevoită să vezi.
Doar că eu niciodată...
Erai o persoană complet diferită.
- Şi e vina mea, te-am făcut... - Ce? Nu, nu, nu.
Nu m-ai determinat să fac nimic. Mi-ai salvat viaţa.
Şi eu am salvat-o pe a ta.
Totul va fi în regulă.
Hei, Jer.
Stai, ce se întâmplă?
Nu.
Am făcut nişte cafea.
Mersi.
Eşti...?
Pot să ajut cu ceva?
Doar că....
Am nevoie să fiu singur acum.
Matt.
Asta a fost distractiv.
Nu te uita aşa la mine.
Ştiu că mă urăşti.
Ghici ce. Toată lumea mă urăşte.
Dar nu poţi să negi...
...că am fost şmecheri.
Se întâmplă.
Jer.
Eşti în regulă?
Mă duc să mă culc.
Ce faci?
Prietena mea Vicki, ea....
E moartă.
Vicki?
- Cea de care ziceai că e...? - Da.
Se pare că a fost moartă tot timpul ăsta.
Ea e motivul pentru care voiai să te transformi.
Voiai să fii cu ea.
Îmi pare rău. ea.