Din episoadele anterioare:
De mai bine de un secol, am trăit în secret. Până acum.
Ştiu ce risc, dar trebuie să o cunosc.
Elena. Seamănă perfect cu Katherine.
- Anna, faţa ta. - Nu e nimic.
Nu arăta ca nimic.
- Matty mi-a spus că i-ai frânt inima. - Mamă.
A găsit-o pe fata care să-l ajute.
- Este o criptă sub biserică. - I-ai salvat pe toţi din biserică?
27 de vampiri, Damon. Nu poţi să-i aduci înapoi.
Este Harper.
Mă bucur că ne-ai găsit.
Annabelle, închide uşa, te rog.
Bună, Bethanne.
La ce vă uitaţi?
V-aţi uitat la acelaşi lucru tot timpul ăsta?
Sunt peste 150 de canale. Se numeşte telecomandă.
Butonul acesta schimbă canalul.
O ţii aşa.
- Ai luat suficient, dragul meu? - Pentru moment.
Anna, ţi-e foame? Vrei puţin?
Nu, mulţumesc, domnişoară Gibbons.
De ce nu te întinzi să te odihneşti puţin?
Este bine.
Nu-i aşa, domnişoară Gibbons?
Desigur că sunt.
Sunt bine.
Hei, mamă.
Mamă.
Ce? Încerc să dorm.
Mă asiguram că eşti vie.
Îmi pare rău, a fost o noapte grea.
Îmi pocneşte capul.
Da, aş aprecia dacă nu ai mai aduce petrecerea acasă.
Sunt sigur că şi vecinii ar aprecia.
Nu a fost o petrecere. A fost doar un tip.
Nu mă judeca.
Am vorbit cu Roberta la the Grill.
Şi încă mai au deschisă poziţia de barman dacă vrei o slujbă.
Mă gândeam că e încă nervoasă după ultima dată când am lucrat acolo.
Cred că e disperată.
O să mă duc să văd.
- Da? - Nu fi atât de surprins.
Doar că... nu ştiam cât ai de gând să rămâi.
- Chiriile din trecut trebuie plătite. - Multe trebuie plătite, mamă.
După cum am spus, o să mă duc să văd.
- Cine e? - E Caroline.
Uşor.
Da, intră.
Bună, doamnă Donovan.
Da, hai, vom întârzia.
- Hai să mergem. - Da.
- Hei. - Bună.
- Ce faci? - Bine.
Damon nu mi-a vorbit deloc.
De fiecare dată când încerc să vorbesc, îmi închide gura.
- Crezi că o caută pe Katherine? - Nu ştiu.
A aşteptat 145 de ani doar ca să afle că lui Katherine nu îi păsa deloc.
Şi probabil că doare, nu?
Şi nu i s-ar fi putut întâmpla unui tip mai bun.
Ai toate motivele ca să fii supărată pe el.
- Ce ai de gând să faci? - În legătură cu ce?
Isobel, mama mea vampir, care e rudă cu strămoaşa mea, Katherine...
...care l-a păcălit pe fratele tău?
Nu. Nu m-am gândit deloc la asta.
Îmi pare rău că am adus vorba.
Ar fi drăguţ dacă am trece peste o zi fără să ne confruntăm cu asta.
Fără mama sau fratele vampir...
Fără vampiri deloc?
Fără vampiri, cu excepţia ta.
Vreau doar să ne întoarcem la lucruri normale ca şcoală şi teme.
Şi iată un gând: la distracţie.
Sună foarte bine când începem?
Putem să ne uităm la un film la mine.
Cu mama ta şi nişte beri?
Nu prea ajuţi situaţia. Ai putea cel puţin să încerci să fii drăguţă.
Îmi pare rău. E greu să arăt bunătate unor oameni care mă urăsc.
Nu sunt atât de evoluată.
Deci un film în seara asta?
Orice vrei să faci e în regulă cu mine.
- Dar am întârziat şi trebuie să plec. - Bine.
În regulă.
Şi tastatura este pentru a da mesaje...
...ceea ce faci când nu vrei să vorbeşti cu cineva.
Anna, sunt Jeremy.
Nu ai mai dat niciun semn de ceva timp.
- Bine. - Nu l-am spart, jur.
Îi arătam lui Harper ce m-ai învăţat. Minunat dispozitiv.
- Cine era? - Jeremy Gilbert.
- Este iubitul tău? - Desigur că nu.
- Ce crezi? - Foarte respectabil.
Acesta e scopul. Nu pot spune că-mi lipsesc corsetele.
Susie Sunshine mi-a dat cheile maşinii ei. Şi cardul său.
- Ce e aia? - O să-ţi explic mai târziu.
Unde vă duceţi?
Avem nişte treabă în oraş. Ne întoarcem cât de repede putem.
Am încredere că vei supraveghea situaţia?
Deci sunt babysitter acum.
Frederick, ca asta să funcţioneze trebuie să cooperăm unul cu altul.
- Aşa spui tu. - O să am grijă de toate, dra Pearl.
Mulţumesc, Harper.
Mă gândesc la ceva simplu, cina la the Grill, poate un film...
O întâlnire dublă?
Două perechi care ies într-o vineri seara.
Da, o întâlnire dublă.
- Crezi că e o idee bună? - De ce nu?
Ştii, nu am mai ieşit împreună până acum...
...şi nu vreau să fie incomod pentru noi.
Dinamica unui cuplu s-a schimbat...
...şi este puţină stânjeneală între tine, Matt şi mine...
...şi eu cred că e important să trecem peste asta.
Nu ştiu.
Ştii ceva? Cred că este o idee foarte bună.
- Crezi? - Da, da.
O seară plăcută alături de prieteni.
Sună distractiv.
- Hai la o întâlnire dublă. - Bine.
Ne vedem diseară.
- Bine. - Bine.
Bine.
Bună, Damon.
Ai auzit vreodată de bătut la uşă?
Nu era necesară o invitaţie.
Sunt surprinsă că nicio persoană vie nu locuieşte aici.
Sunteţi doar tu şi fratele tău?
Cum îi ţii departe pe vampirii nedoriţi?
Îi ucidem.
La naiba.
Ia loc, Damon.
Speram să stăm de vorbă.
Sigur.
Bârlogul Doar cei ce iubesc vampiri
Cum devii vampir
Bloodybecky Brad Pitt m-a schimbat
FANG69 du-te la vegas. caută-l pe wayne newton
cum ucizi un vampir?
USUCK14 sângele Paulei Abdul
Ciudatule.
Doar răspunsuri serioase, vă rog.
Bloodybecky un ţăruş în inimă funcţionează
crezi în asta?
Bloodybecky tu nu?
Stăm la o fermă din afara oraşului. Este suficient pentru moment.
- Toţi cei 25 de vampiri? - Nu toţi, câţiva.
Îmi imaginez că unii au părăsit deja oraşul.
Alţii sunt probabil încă în pădure sau ca noi se obişnuiesc cu mediul nou.
Cum au ieşit din criptă?
Cred că vrăjitoarea a greşit partea aia din vraja ei.
Înţeleg că familiile fondatoare încă mai au un consiliu secret?
- Şi tu faci parte din el. - Asta e ridicol.
Sunt în Mystic Falls de când a trecut cometa.
- Sunt la curent cu toate. - Şi eu sunt.
Acum că te-ai infiltrat în consiliu, trebuie să ştiu totul...
...începând cu lista membrilor şi familiilor lor.
Toţi cărora le-ai dat verbină.
Da, asta va trebui să înceteze imediat.
Ce încerci să obţii mai exact?
Mystic Falls este casa noastră, Damon.
Au luat-o de la noi.
Pământul nostru, casa noastră.
Este timpul să reconstruim.
Ce? Ai înnebunit?
Asta e fost în 1864.
Trezeşte-te, femeie. Lumea a mers mai departe.
Ca recompensă, sunt dispusă să-ţi dau ce îţi doreşti cel mai mult.
- Nu vreau nimic... - Katherine.
Nici măcar nu ai şti unde este.
Ai fost în subteran un secol şi jumătate.
Eu şi Katherine am fost prietene cu mult înainte să venim în Mystic Falls.
Ştiu cum gândeşte, îi cunosc obiceiurile, ştiu unde să o găsesc.
Nu mai doresc s-o văd vreodată pe Katherine.
Nu voi juca rolul micului tău subaltern.
Nu-ţi cer ajutorul, Damon.
Găsirea lui Katherine a fost o simplă sugestie de bunătate.
Restul nu e negociabil.
Am 400 de ani înaintea ta, băieţel.
Aş putea să-ţi rup toate membrele fără să clipesc şi tu ştii asta.
Ţinem legătura.
Mi-ai adus flori.
Dacă tot e o întâlnire, de ce să nu o facem cum trebuie?
Aş fi şi condus, dar tu eşti cea cu maşină.
Ai spune că pentru cineva care a fost pe aici...
...când a fost inventată maşina, ai avea una.
Dar am. Doar că nu o conduc niciodată.
Ştii, nu e prea târziu să anulăm.
De ce am face asta?
Nu ştiu. Pare suprarealist.
Ca şi cum parcă nu suntem meniţi să ajungem la părţile normale.
De aceea o vom face.
O să ieşim, o să ne simţim bine...
...şi o să încercăm să ne amintim că nu trebuie să fim atât de serioşi.
Când am hotărât să rămân aici şi să te cunosc...
...a fost ca să pot face lucruri ca acestea.
Pot să-i aduc flori iubitei mele, să o scot în oraş...
...să încerc să fiu normal.
Ai mai fost vreodată la o întâlnire dublă?
Absolut.
'72. Hef şi gemenele.
- Ce? - Da. Playmates. Am fost cu cea din iunie.
Vorbeşti serios?
Domnişoară Sommers?
Da. Bună, Pearl.
Bună. Ea este fiica mea, Annabelle.
Desigur, prietena lui Jeremy.
- Mă bucur să te văd, domnişoară Sommers. - Jenna.
Această proprietate a fost în familia cumnatului meu de generaţii.
Este una dintre structurile originale din Mystic Falls.
A fost una din farmaciile alea de modă veche.
- Apotecar? - Da.
Nu ştiam.
Scuze dacă e murdar. Nimeni nu a mai fost aici de luni de zile.
Îmi voi folosi imaginaţia.
Annabelle.
Vin, mamă.
- Care e faza cu ochelarii înăuntru? - Eu....
Ochii mei sunt puţin sensibili azi.
- Eşti nou pe aici. - Din contră, sunt foarte vechi.
Burbon. Sec.
Nu am fost plecată atâta timp.
Mi-aş aduce aminte de cineva care arată ca tine.
Da? Unde ai fost?
Pe aici, pe acolo.
Ştiu ce zici.
Ador să văd un bărbat care-şi îneacă amarul. E atât de sexy.
E mai mult îngrijirea rănilor. Şi tu?
Trebuia să dau un interviu pentru slujba de barman...
...dar cred că managera mi-a tras ţeapă.
Nu e foarte drăguţ.
Da. Ultima oară când am fost în oraş, m-am culcat cu iubitul ei.
- Nici asta nu e foarte drăguţ. - Se întâmplă.
Da, aşa e.
Kelly?
- Kelly Donovan. - Jen!
Am auzit că te-ai întors în oraş. A fost dădaca mea.
- Şi apoi am mers la petreceri cu ea. - Femeia asta e nebună.
- Nu la fel de nebună ca tine. - Nu mai sunt.
- Ia loc, bea. - Nu ar trebui.
Sunt responsabilă acum, nu ai auzit?
Ia-ţi liber o noapte, este bine pentru suflet.
Minunat pentru suflet.
- Asta nu se va termina bine. - Abia aştept.
- Urăsc această casă. - E mai bine decât într-un mormânt.
Nu am stat închis 145 de ani ca să ajung închis aici.
Poate că nu ar trebui să te mai plângi.
- O să mă opreşti tu? - Renunţă, Frederick.
- Ai auzit ce a spus Pearl. - Nu mă interesează.
Ce ai de spus, băiete?
Încearcă încă o dată.
Înapoi, înapoi
- Nu ne luptăm unul cu altul. - Vreau să ies din casa asta.
- De ce nu putem merge în oraş? - O să mergem.
Dar acum nu ieşim în evidenţă.
- Nimeni nu ştie cine sunt. - Fraţii Salvatore ştiu.
Şi îmi doresc să dau de ei.
Ei sunt motivul pentru care am fost prinşi.
Deci, Matt, îţi place să lucrezi aici?
Nu e aşa rău. Bacşişurile sunt destul de bune.
Nu pot păstra un barman nici ca să-şi salveze vieţile...
Am recomandat-o pe mama pentru slujbă.
Cum e, să o ai pe Kelly înapoi?
Ştii, aceeaşi Kelly. Încearcă, într-un fel.
Kelly şi mama mea au fost cele mai bune prietene în copilărie.
Aşa ne-am cunoscut eu şi Matt. Am stat în acelaşi pătuţ.
Glumeşti.
Nu, ne cunoaştem de când eram bebeluşi.
Cred că glumeşti.
- Dumnezeule! Ştiu. - Este adulta Jen acum.
- Hai să mai luăm o tură. - La câte am ajuns?
Unde vă duceţi?
Eu şi Bethanne ieşim puţin.
Mergem în oraş. Ne simţim bine.
Dar nu ar trebui să plecăm. Domnişoara Pearl a spus asta foarte clar.
Ai de gând să mă opreşti?
Nici nu credeam.
- Anna. - Surprins?
Credeam că tu şi mama ta aţi plecat din oraş.
Schimbare de planuri.
Îmi pare rău, credeam că vei fi bucuros.
Nu, nu, nu. Adică sunt.
Desigur că sunt.
Bine, atunci. Dă-te la o parte.
Nu fi morocănos. Nu cred că e atât de rău.
Ai fi surprinsă.
Motivul principal pentru existenţa mea m-a abandonat...
şi, după evenimentele de azi, rămăşiţele pământului instabil pe care merg...
...vor dispărea.
Hai să ne facem mangă.
Haide.
Cel puţin se distrează.
Sunt beţi.
Îţi aminteşti când părinţii Elenei ne-au prins după banchet?
- Doamne, da. - Eram atât de beţi.
A fost prima dată când m-am îmbătat. Dau vina pe Matt.
Părinţii ei au fost aşezaţi la separeul de lângă.
Matt m-a făcut să pretind că mă înecam ca să putem pleca.
Doar că tatăl ei a fost doctor, aşa că a sărit s-o salveze.
Şi am fugit şi am alunecat pe podeaua udă şi m-am muşcat.
În faţa tuturor. Îţi aminteşti?
Trei suturi, mahmureală mai multe zile...
...şi am fost pedepsită, nu am avut voie să-l văd pe ăsta o săptămână.
Mă duc până la toaletă.
Elena?
Repede, ascunde-te. Nu suntem aici.
De ce? Unde am plecat?
Copiii de care avem grijă.
Nu prea suntem modele.
La naiba.
Ce v-a făcut pe tine şi pe mama ta să hotărâţi să rămâneţi în oraş?
A primit o oportunitate de afacere.
Va deschide un magazin mic. A fost mereu visul ei.
Aşa că da, rămânem.
Şi mă gândesc să mă întorc la liceu.
- O să mă vezi mai mult. - Da?
Gata cu şcoala acasă. Aş vrea să fiu o adolescentă normală.
Dar trebuie s-o întreb pe mama. Sigur va avea o părere.
Mi-ar plăcea să fii acolo acum. Trebuie să scriu o lucrare.
Mă gândeam să mai fac una despre vampirii din Mystic Falls.
Serios?
- Nu ai scris suficient despre asta? - Nu.
Nu, vreau să merg mai în detaliu.
Vreau să înţeleg de ce oamenii au fost etichetaţi ca vampiri.
Adică poate că vampirii există.
Doar că poate sunt diferiţi de cum îi credeam noi.
Ce vrei să spui?
Poate sunt normali şi buni, nişte străini.
Neînţeleşi.
Glumeşti, nu?
Nu crezi că ar putea fi posibil?
Mi-ai dat toate informaţiile alea.
Jeremy, am inventat totul, bine?
Eşti drăguţ şi naiv şi voiam să fac o impresie bună.
- Este ceva la care nu te pricepi? - La întâlnirile duble.
Totul e cam nou pentru mine.
De obicei, stau singur.
Nu mă integrez mereu.
- Asta pentru că eşti tipul ăla. - Ce tip?
Tipul care pare că are totul.
Aşa că oamenii care nu au fug în partea opusă.
- Aşa par? - Cam da.
- Ce nemernic. - Da.
Da.
Deci....
- Ce faci? - Ce?
Ideea era să-i arăţi cât de mult ţii la Stefan.
Nu să vă plimbaţi pe aleea amintirilor.
- Încercam să fac conversaţie. - Încearcă mai puţin.
Caroline.
Katherine.
Îmi pare rău, aţi greşit persoana.
Elena, haide.
Greşeala mea.
- Cum merge? - Matt trişează.
Nu-i nevoie, sunt foarte bun.
Stefan Salvatore.
- Este totul în regulă? - Totul e minunat.
Bărbatul acela de acolo tocmai mi-a spus Katherine.
Nu l-ai mai văzut până acum?
Nu, nu mi se părea cunoscut.
Hai să încheiem seara. Să-i trimitem acasă pe Matt şi Caroline?
Nu, ideea acestei seri era să nu ne confruntăm cu chestiile astea.
Trebuie să trecem de o seară.
O singură seară normală.
Eşti sigură?
Nu, nu sunt.
Dar nu ştiu ce altceva să fac.
Dacă mai este un alt vampir în oraş,
va fi şi mâine aici.
Ne ocupăm de asta mâine.
Bine.
Ei sunt.
Vino aici.
Da.
Da, asta e mult mai bine decât să-l privim pe Damon vizitând Cougar Town.
- Fără supărare. - Nu-mi aminti.
Mi-am dorit mereu să văd locul acesta.
Da, cred că e puţin cam prea mult.
Toată casa mea ar putea intra de două ori aici.
Mă simt de parcă am mai fost aici.
Este ciudat.
Vreţi să ne uităm la un film sau ceva?
Astea sunt minunate.
Este doar un hobby pe care-l am.
Am făcut toată seria Mustang când am avut 9 ani.
- Îţi plac maşinile? - Asta e puţin spus.
Vino cu mine.
Chestia în legătură cu cireşele e că trebuie să....
Dumnezeule!
E minunat. Eşti rapidă.
Şi acesta ar fi semnalul meu.
Renunţi deja?
Da.
Ne vedem mai târziu.
Pregăteşte-te, prietene.
Stai. De unde ai asta?
S-a transmis prin intermediul familiei.
De ce nu...?
Adică.... De ce nu o conduci?
Nu merge.
Cel puţin eu nu mi-am dat seama cum să o fac să meargă.
De ce ai păstra o maşină care nu merge?
Fii mai mult o fată acum.
De ce nu vii să te uiţi la asta?
Elena, îţi aminteşti acel vechi Camaro pe care îl avea tatăl tău?
Desigur.
Da, am construit şi reconstruit motorul ăla de vreo 20 de ori.
Nu-mi plac maşinile sport.
E prea greu să te săruţi în ele.
Nu, nu a fost atât de rău.
- Îmi pare rău, omule. - Nu, nu.
Nu te îngrijora.
Tu şi Elena aveţi un trecut...
...şi ignorarea lui nu ajută pe nimeni.
E bine cu tine.
Nu eram sigur, dar e fericită şi mă bucur.
Bine, hai să ne uităm.
La naiba.
- Ai nevoie de ajutor? - La naiba
Pantof idiot.
Ridică-ţi celălalt picior.
Uite.
Mersi.
Cred.
Cel cu care erai este cumva Damon Salvatore?
El însuşi. Îl cunoşti?
Ne ştim de mult timp.
Mai locuieşte lângă Miller Lane?
Locuieşte în vechea pensiune.
Lângă podul Wickery.
E încă înăuntru dacă vrei să-l saluţi.
Prefer să stau aici şi să vorbesc cu tine.
Drăguţ.
Fermecător cu pantoful şi flirtul.
Dar sunt puţin beată.
Şi un tip mişto plus eu beată egal lucruri foarte proaste.
Sunt destul de sigur că ţi-ar plăcea.
Îmi pare rău. Aia a fost o încercare penibilă.
Îmi pare rău.
Miroşi frumos. Ce este?
Nu ştiu.
A fost un cadou.
Şi acela e un taxi aşa că...
Verbină.
E tare greu să găseşti ceva de mâncare în oraşul ăsta.
- Caroline. - Nu vreau să vorbesc.
Eşti ridicolă.
Şi nesigură şi stupidă, dar asta nu schimbă faptul...
...că Matt e îndrăgostit de tine şi eu sunt rezerva.
- Nu eşti rezerva. - Ba da, sunt.
Sunt rezerva Elena a lui Matt.
Sunt rezerva ta în locul lui Bonnie.
Acum e vorba de mine şi de Bonnie?
Nu înţelegi.
De ce ai face-o?
Eşti prima alegere a tuturor.
Simplu.
Ştiţi ceva?
De ce nu vă duceţi la o plimbare?
- Serios? - Da.
Caroline.
Eşti bine?
Dacă nu sunt vampiri, sunt prietene.
Bine, vită, curcan. Ce vrei?
Pe toate. Pune-le una peste alta.
Bine, îmi place stilul tău. Aduci pâinea?
Bine.
- Ce faci? - E doar o tăietură.
Îmi dai prosopul ăla?
Nu pot.
Ai o problemă cu sângele, Anna?
Care e problema?
E doar sânge, Anna.
- Ce faci? - Ştiam.
Dă-i drumul.
Jeremy.
Jenna. Hei, ce s-a...?
- Ce ai? - Regret.
Să te asiguri că închizi aia.
Am trecut cumva de aleea lor?
Cred că e acolo.
Asta e o maşină minunată.
Am trecut?
Faza cu întâlnirea dublă...
a fost în mod clar un test ca să vezi cum mă descurc în preajma Elenei.
Nu ştiu. Ţi-ai amintit de anii cu Elena toată noaptea, deci...
Caroline, lucrurile alea au fost înainte, bine?
Nu vor dispărea.
- Ştiu asta, bine? - Nu.
Nu, nu ştii.
Pentru că permiţi situaţiei să te transforme într-o persoană nebună.
Uite, e vina mea.
Eu, ştii... ţi-am spus clar de la început...
...că Elena încă înseamnă ceva pentru mine.
Dar toate conversaţiile au fost doar doi vechi prieteni şi nişte amintiri.
Seara asta nu a fost despre mine şi Elena.
Am fost acolo pentru că mi-am dorit să fiu cu tine.
Şi nu ştiu ce înseamnă asta sau ce suntem...
...dar ştiu că tu eşti singura persoană...
...cu care vreau să fiu în maşina asta în acest moment.
Nici măcar nu ştiu dacă înţelegi ce vreau să spun...
...pentru că nu mă pricep să-mi exprim sentimentele...
Nu, nu
Cred că te descurci foarte bine.
- Maşini sport. - Da.
Acum că m-ai adus aici...
...ce ai de gând să faci cu mine?
O să....
fac asta.
- Mamă? - Damon?
Doamne. Matt.
Dumnezeule!
- Trebuie să... - Este în regulă, du-te.
O s-o conduc acasă.
Mersi, omule.
- Unde ai fost? - Aveam nevoie de aer.
Timp de trei ore?
Spune-mi, unde ai fost?
Afară. Am fost afară.
Annabelle, nu face asta.
Nu pot să mă cert şi cu tine.
Ce?
Îmi pare rău.
- Îmi pare rău că plec. - Aş vrea doar să mă laşi să te duc acasă.
Oamenii normali nu au însoţitori sau paznici sau bone.
- Suntem normali, îţi aminteşti? - Ştiu, doar că îmi fac griji pentru tine.
Stefan, nu pot să trăiesc fiecare minut...
...temându-mă că cineva va veni după mine.
Nu o voi face. Asta nu e viaţă.
Bine.
Mă suni când ajungi acasă?
Bine.
- Pa, Stefan. - La revedere.
Nu te uita aşa la mine.
- Eşti nebun? - Lasă-mă cu discursul, uite...
La naiba.
Îmi aduc aminte de ei.
Din 1864.
Se aflau în criptă.
Da.
Apropo de asta...
Matt.
- Matt. - Nu mă interesează, mamă.
Matty, te rog.
Ştii ce făceam în seara asta, mamă?
Mă simţeam bine.
Încercam să uit de toate tâmpeniile cu care trebuie să mă confrunt zilnic.
Mă bucuram de o seară cu prietenii mei.
Şi apoi, ai apărut tu.
Beată la barul unde lucrez, apropo,
...ca să plătesc facturile de care tu nu te ocupi.
Şi apoi începi să te porţi ca un copil afurisit?
Te combini cu un tip care are jumătate din vârsta ta.
Eu sunt copilul, mamă.
Tu ar trebui să fii responsabilă de mine.
Ştiu, Matt.
Cum a fost seara ta?
La fel. A ta?
Da.
- Unde e Bethanne? - Nu se va întoarce.
Ce s-a întâmplat? Unde e?
Ai avut dreptate.
Nu ar fi trebuit să plecăm.
Nu.
Ţi-e foame?
Data viitoare, să mă asculţi.
Sunt acasă. Dinţii spălaţi, gata de culcare.
În siguranţă.
Bine, bine. Mă bucur.
Este totul în regulă? Pari foarte serios.
Nu, nu, nu.
Nu în seara asta. Mai ai câteva minute de normalitate.
Îţi spun mâine, bine?
M-am simţit foarte bine în seara asta, la întâlnirea noastră..
- Ce mincinoasă eşti. - Nu, vorbesc serios.
Într-un fel, a fost exact ce ar fi trebuit să fie.
Şi eu m-am simţit bine.
Mă poţi ajuta puţin?
Ce naiba?
Te-aş fi putut ucide.
Da, dar nu ai făcut-o.
Ar fi trebuit s-o fac.
Dar nu ai făcut-o.
Cum ai ştiut?
O ştiam pe fata asta...
...Vicki.
Ea....
A fost atacată de un animal, muşcată de gât. A început să se poarte nebuneşte.
Ştii, ciudat şi părea că e drogată...
...dar apoi mi-ai arătat acele articole.
Şi apoi ţi-am văzut faţa...
...şi cum s-a schimbat...
...în noaptea aia în cimitir când te-am sărutat.
Uite. Ştii că nu poţi spune nimănui, da?
Cine m-ar crede?
Ai fi surprins.
De ce nu ai făcut-o?
Să mă ucizi?
Nu ştiu.
Poate că îmi plac tipii ca tine.
Cum adică?
Pierduţi.
De ce m-ai confrunta în legătură cu asta?
De ce ai risca?
Pentru că dacă era adevărat, poate...
Poate e adevărat în ceea ce o priveşte pe Vicki.
Şi pentru că...
...vreau să mă transformi. o priveşte pe Vicki.