Az előző részekből:
Több mint egy évszázada titokban éltem. Mostanáig.
- Veszélyes, de meg kell ismernem. - Elena kiköpött Katherine.
Miért hasonlítok rá? Mert örökbe fogadtak.
Az a lány 16 éves volt, és várandós veled.
- Mi mást tudsz még róla? - Csak a nevét. Isobel.
A feleségem, Isobel, paranormális jelenségeket kutatott.
- Most hol van? - Damon megölte.
Van egy sírhely a templom alatt. Emily az átokkal oda száműzte.
Visszahozom.
Nincs sehol!
- Tudtad, hogy Katherine nincs ott. - Tudott rólad, de nem érdekelted.
Jézus!
Megijesztett.
Milyen nap van?
Szombat.
És melyik év?
2010.
- Jól van? - Köszönöm.
Várjon! Hogy hívják?
- Harpernek, uram. - És hogy kerül ide?
Miért vagy ilyen szakadt?
Kedves embernek tűnik.
- Sajnálom. - Mit sajnál?
VÁMPÍRNAPLÓK
Szia, Bonnie, én vagyok.
Csak hívtalak, hogy mi újság.
Hiányzol. Ne hagyd, hogy a nagynénéd az agyadra menjen.
Siess haza! Puszi.
- Miért ücsörögsz itt? Hideg van! - Írogatok, töprengek.
Bonnie nagymamájának temetése
felidézett egy csomó mindent anyuékról.
Azt mondtad, utána nézel, mi is volt velük.
Az örökbefogadással?
- Igen. - És megtudtál valamit?
Menjünk be.
Apád mindent elrakott a praxisával kapcsolatban.
Naplók, vények, feljegyzések.
A születésed estéjén is van egy bejegyzés.
A beteg és a szülés.
- Isobel Peterson. - Vajon ez az igazi neve?
Egy terhes kamaszlánynál? Nem valószínű. A keresztnév talán.
A Peterson honnan jöhetett? Osztálytárs? Barátnő?
Rákerestem
minden Petersonra, aki a környéken nagyjából vele egykorú lehetett.
Hármat találtam. Két férfit,
és egy nőt, Trudie-t, aki Grove Hillben lakott.
- Az nincs messze. - Most figyelj!
Trudie Peterson Grove Hill Gimnázium
1993 VÉGZŐSÖK Trudie Peterson és Isobel Flemming
Isobel.
Ő is szurkolólány volt.
Trudie ma is ugyanott él.
- Tessék, a címe. - És mi van Isobellel?
Róla semmit nem találtam.
Viszont van más is. Mr. Saltzman, vagyis Rick;
az ő felesége is idevalósi volt.
És szintén Isobelbek hívták.
Várj!
"Volt"? Akkor...?
Meghalt.
Alaric felesége lenne az édesanyád?
Én is ledöbbentem.
Véletlennek túl durva.
- A barátnője, Trudie címe megvan. - Beszélnél vele?
Hát, nem is tudom.
Nem tudom.
Mert hogyha igaz, és ugyanarról van szó,
akkor az igazi anyám is halott.
És azt nem tudom, hogy viselném.
Elena, Jenna nem mondta, hogy Alaric felesége
hogyan halt meg?
Csak annyit, hogy megölték, és nem lett meg a gyilkosa.
Már tudtad?
Akkor este, mikor rám támadt,
Alaric mesélt pár dolgot a nejéről.
- És... - Ne, ne! Biztos nem ő az.
Ilyen véletlenek nincsenek.
Ha tényleg beszélnél a barátnőjével, akkor elkísérlek.
Jó?
Még nem tudom, mi legyen.
Most megyek, ránézek Damonra.
- Hogy van? - A maga módján emészti meg.
Milyen az ízem?
Sokkal jobb, mint a barátnőidé, de nekik egy szót se!
Még féltékenyek lesznek.
Ne már! A buligyilkos!
Üdv.
Kijönnél?
- Igen - A könnyűvérű fősulisok nélkül.
Bármit is akarsz mondani, előttük is mehet.
Remekül tudnak titkot tartani.
Csak nem aggódsz értem? Rendes vagy.
De nem kell, tök jól vagyok. Miért ne lennék?
145 év után teljesült, amire vá:
bejutottam a sírba.
Igaz, Katherine a közelében sem volt, de így jártam.
Szabadnak érzem magam így, hogy nincs többé tervem,
mert azt tehetem, amit csak akarok.
- Pontosan ettől tartok. - Nyugi.
Nem öltem meg senkit már... túl régóta.
- És a lányok? - Magukhoz térnek a koleszban.
Némi fejfájás. Majd azt hiszik, beájultak.
Nem újdonság náluk.
De gondolom, nem lelki fröccsöt akarsz adni.
Igyál, és közben mondd a frankót, öcskös!
Egy nő érdekel, akit ismerhettél pár éve.
Isobelnek hívták. Észak-Karolinában élt.
Most akarsz a régi csajaimról beszélni?
- Ez komoly? - Megölted.
És aztán?
Tudnom kell, hogy emlékszel-e rá bármennyire is.
- Tű a szénakazalban, Stefan. - Gondolkozz! Fontos.
Nekem már semmi sem az.
Jót dumáltunk.
Megyek, kihasználok pár nőt gyász gyanánt.
De te ezt úgyis megérted.
Na, csákány, irány a fősulisok.
Nagyszerű átadás Fernandónak.
Taylor nem képes szerelni.
- Mi van? - Ez unalmas. Tök béna.
Itt van ez a ház üresen, csak nekünk.
Igazi agglegény-lak.
És?
Nem csinálhatnánk valami agglegényesebbet?
Mit? Ilyesmire gondolsz?
Valami ilyesmire.
Nincs kedvem. Jó ez a meccs.
Ne szemétkedj!
Na, ne! Muszáj a kanapén?
Anya!
Szia!
Nem tudom. Nem nekem való, hogy árverezzem magam.
Errefelé az alapítványi pénzgyűjtés kötelezettség,
nem választás kérdése.
Ráadásul agglegény vagy, partiképes is, úgyhogy tessék csak.
Várj, majd inkább én.
Ez az.
Nem hiszem el, hogy ennyire hülye vagyok.
- Miért? - Teljesen elrontom a hangulatot.
De meg kell kérdeznem.
Elena a minap megtudta, hogy örökbe fogadták,
és keresni kezdte az édesanyját.
Akit Isobelnek hívtak.
Isobel? Mint a feleségem?
Nem, neki nem volt gyereke.
Ez biztos? Előtted sem lehetett?
Nem. Kizárt.
Ő lenne az édesanyja.
Erről...
Erről sosem szólt.
Na, jó.
Most megyek.
Igen, inkább...
Trudie? Trudie Peterson?
- Igen. - A nevem Elena Gilbert.
Isobel Flemming miatt keresem magát.
Évek óta nem is hallottam róla.
Honnan ismered őt?
Onnan, hogy én...
Nem tudja, volt neki gyermeke, aki örökbe adott volna?
Te jó ég!
Te vagy a lánya.
Most tettem fel teát. Nem innál egyet?
- De. - A konyha erre van.
Nem akartam idejönni.
Ahogy jöttem, belehajtottam egy pirosba,
és eszembe jutott, mikor anyu vezetni tanított,
és mindig figyelmeztetett arra a kereszteződésre,
és onnan megint rá gondoltam és...
Megvolt a címe és bocs, hogy így berontottam.
Nincs semmi baj.
De megleptél, persze.
- Régóta nem gondoltam Isobelre. - Mikor látta utoljára?
Hát úgy 17 éve. Mikor elment megszülni téged.
Kis ideig még tartottuk a kapcsolatot, de aztán ez is megszakadt.
Akkor azt sem tudja, hogy hova költözött?
Egy darabig Floridában volt.
De ott is egyedül. Szóval, nem irigyeltem.
Arról nincs elképzelése, ki lehet az apám?
Nem volt hajlandó elárulni.
Végül összekapta magát, és ösztöndíjjal bejutott az egyetemre.
- Melyikre? - Valahol Észak-Karolinában.
A Duke-ra, azt hiszem.
Okos lánynak jó suli.
Behozom a teát.
Itt a lány
Eltelt pár hónap. Merre voltál?
Mindenfelé. Mindig mentünk tovább.
Tudod, milyen Pete.
Annyira nem tudom, ugyanis sosem mutattad be.
Nálad meg a szőke a divat ebben a hónapban?
Bocs, hogy elijesztettem.
- Ő nem divat, anya. Nagyon bírom. - Ő az igazi?
Nem. Valószínűleg. De az is lehet.
Fiam, ne viccelj, Leslie Forbes lánya?
Komolyan, anya, állj le.
Kapok jeget?
Vickről hallottál?
Nem, de ne aggódj.
Úgyis hazajön, ha kell neki valami.
- Én is voltam ilyen. - És vagy is, nem?
- Nem. - Akkor mit keresel itthon?
Indokolnom kéne, hogy miért jövök haza?
Ülj le! Egyél velem.
Mesélj, mikről maradtam le.
Kösz, hogy eljöttél.
- Történt egy s más. - Jenna elmondta?
- Igen. - És igaz?
A feleséged, Isobel, Elena édesanyja?
Elena mit tud?
- A feleségedről? - Mindenről.
- Rólad, a bátyádról. - Tudja, mi vagyok.
És hogy te is tudsz a vámpírokról.
- És Damonról meg Isobelről? - Nem.
Róluk nem szólok, amíg nem biztos.
- Azt mondtad, segítesz. - Megkérdeztem Damont, nem emlékszik.
- Kérdezd újra! - Egyelőre nincs jó passzban.
Megölte a feleségemet, de legalábbis kiszívta a vérét.
- Akkor jó passzban volt? - Mondom, ne erőltesd.
- Egy okot mondj, miért ne. - Meg fog ölni. Ez elég?
Elintézem a dolgot, de egyelőre ne foglalkozzon vele.
Elenának is ezt mondanád? Ne foglalkozzon vele?
Őt ebből hagyja ki!
Tudnom kell, mi történt.
Te sem várnál a helyemben.
Több kell a feleséged nevénél.
Legalább egy kép, amit megmutathatok Damonnak.
- Jössz? - Fél perc.
Nem fejeznéd be reggel?
- Éjjel szeretek dolgozni. - Én éjjel aludni szeretek. Veled.
Na jó, halljuk. Mit körmölsz? Újabb elmélet?
Ha már a számítógéped elcsábított tőlem,
legalább elmondhatnád, miben mesterkedtek.
A kutatásaim során rábukkantam egy csomó érdekességre
egy virginiai kisvárosról, nem messze onnan, ahol felnőttem.
Félreeső, csöndes hely.
Csak éppen időnként rejtélyes módon meghalnak ott emberek.
Állattámadásokra fogják, csakhogy az áldozatok összes vére odalesz.
- Vámpírok. Egészen biztos. - Értem.
Hozom a fokhagymafüzért, meg a szentelt vizet.
És akkor talán
alhatunk végre.
- Ne! - Látod, ezért szeretlek téged.
Mert annyira hiszel az ilyen dolgokban,
hogy még le is diplomázol belőlük.
Mint Mulder, csak dögösebb, női kiadásban.
Ez nem vicc, Rick.
Szerinted ez csak dili,
de be fogom bizonyítani.
Végül Muldernek is igaza volt.
Miattunk jártak meccsre a nézők. A focicsapat már évek óta nem nyert.
Mi voltunk a sztárok.
Leginkább Izzie. De én is kitettem magamért.
- Ezt jó hallani. Köszönöm. - Nagyon szívesen.
Nem iszod a teádat?
De.
- Mi van benne? - Mindenféle gyógyfű.
Vasfű?
- Tudja. - Micsodát?
Nem hívott be a házba. És vasfüves teát ad.
Tudnia kell.
- Jobb, ha most elmész. - Miért?
- Mit titkol? - Kérlek. Menj!
Most.
Bourbont.
Ímhol a tanár úr.
Nem dolgozatokat kéne javítania?
Betintázva mókásabb.
Mint minden az életben. A józanság nyomasztó.
- Pedig maga nem depressziós. - Úgy mondja, mintha ismerne.
Nem.
Csak megérzés.
- További szép napot. - Aligha lesz az.
- Fényes nappal piál? - Ez a divat.
Szívességet kérnék.
- Volt már szerelmes? - Parancsol?
Ragaszkodott már valakihez,
aki aztán kitépte a szívét?
Házas voltam, ne feledje.
Ja, igen. A meleg férj.
A hölgynek is ugyanezt.
Csüccs le!
Ma tombola lesz az alapítók kezdeményezésére.
A város partiképes agglegényeit sorsoljuk ki egy-egy randira.
Egy agglegénynek híján vagyunk.
Ezzel foglalkozik, mikor nincsenek vámpírok?
Agglegénytombolát szervez?
Higgye el, inkább a vámpírok.
Ön igazi hőse a városnak.
A legtöbben persze nem tudják, de attól még így van.
Ráadásul egyedülálló, és jóképű. Na, segítsen már ki!
Carol Lockwood nem hagy békén, amíg nem állok elő valakivel.
Egy csomó asszony, akik az én kegyeimért versengenek?
- Fincsinek hangzik. - Köszönöm.
Várjon még!
Cserébe én is kérhetek valamit?
Alaric Saltzman, a tanár, egyre gyanúsabb nekem.
és érdekelne, hogy az iskola
rendesen utánajárt-e a fickónak.
- Megnézzük. - Kösz.
- Segíthetek? - Köszönöm az üzenetet.
Szívesen.
Nem mondtam neki semmit.
- Betartottam a szavam. - Jó.
- Viszont a lány tud valamit. - Az nem lényeges.
Közelebb úgysem jut az igazsághoz.
Jó.
- Akkor mi végeztünk? - Igen. Vége.
Ne! Nem hívom be magát! Nem jöhet be!
Nem vagyok vámpír. Bemehetek.
Miért csinálja ezt? Megtettem, amire kért!
- Tettem a dolgom. - Ahogy most én is.
- Ha gondolod, utánanézek. - Most akciós.
- Stefan? - Még jobb.
- Én. - Miért vagy ilyen...?
Dögös? Vonzó? Ellenállhatatlan?
- Nyúzott. Iszonyúan nyúzott. - Miért lennék?
Tudtad, hogy én vagyok Mystic Falls egyik partiképes agglegénye?
Bezony.
- És hogy vagy? - Soha jobban. Ja.
Mit tehetek érted? Ma csak úgy ontom a szívességeket.
Ez életem új célja. Másokon segíteni.
Stefanhez jöttem. Az árverésre megyünk.
Tudnál kicsit segíteni?
Béna ez a gomb.
Képzeld, megtudtam, ki az édesanyám.
Kit izgat?
Elhagyott.
Szard le!
Stefan! Végre!
Szia.
Nagyobb kabátot kell vennem.
Ez a fősulis lánydiéta
kezdi növeszteni az úszógumimat.
Jól van?
- Láthatóan. - A szívfájdalom tán jól jön neki.
Eszébe juttatja, hogy van szíve, még ha nem is ver.
Mérget azért ne vegyél rá.
Végül is elmentem Trudie Petersonhoz.
Tudom. Sajnálom, hirtelen döntés volt.
- És milyen volt? - Vasfüvet adott.
Tud a vámpírokról, Stefan. Nem lehet véletlen.
Nem is az. Ő itt Alaric felesége.
Igen, ez ő. Ez itt Isobel. Saltzman adta?
Tőle tud mindent a vámpírokról.
És azt mondja, vele is az végzett.
Úristen!
Lényeg, hogy Isobelről rengeteget tud mondani,
de arra kérlek, még ne támadd le.
- Miért? - Tudom, hogy nagy kérés,
de megtennéd a kedvemért?
A tombolajegyeket már lehet vásárolni.
A bevételt az Alapítói Bálra tesszük félre.
- Jól áll ez a stílus. - Mármint a feszengő és kényelmetlen?
Aha, tényleg olyan vagy.
Sajnálom a délelőttit.
De megdöbbentett.
Én kérek bocsánatot, amiért így hoztam fel.
- De úgy éreztem, tudnod kell. - Érthető.
Elbeszélgethetnél majd erről Elenával.
Biztos szeretne hallani Isobelről, hogy milyen is volt.
- Aha... - Vagy nem. Nem erőltetem.
Nem tudom, mennyire jó ötlet.
Egyelőre legalábbis.
- Hová tűnt a barátnőd? - Előre küldtem a Grillbe.
Beszélnem kell veled.
Ez az a nő, Isobel. Észak-Karolinából.
- Rémlik már? - Kinek fontos ez?
- Nekem. - És még kinek?
- Te ölted meg? - Sajnálom. Nem ismerem.
Jössz?
Várnak a helyi született feleségek.
Már vagy 35 háziasszony csekkolta. Imádják a kiéhezett feleségek.
- Lenyűgöző. - Inkább kínos.
Helló, Mrs. Donovan!
- Hát szia, Elena! - Szia, Kelly!
- Ezer éve. - Hogy vagy?
- Semmi extra. - Hallom, összetörted Matty szívét.
- Anya! - Vicceltem. Nyugalom!
Már megvan a vigaszlány.
Tessék, csillagom, ennyit áldozok ma rátok.
Csak ne a Hármast kapjam. Még a gimiben jártunk.
Nem nagy élmény. Semmilyen téren.
De izgi!
Már elterveztem az estét.
Romantikus vacsora, nyugis hely, valahol az erdőben.
Talán nekem is kéne tombolajegyet vennem.
Kegyed a szervező, könnyen manipulálhatja a sorsolást.
Elnézést.
Utánanéztem a történelemtanárnak.
Fellépés előtt vagy után kéri a részleteket?
- Talált valamit? - Nem sáros.
Néhány gyorshajtás. De szomorú múlt.
A felesége néhány éve eltűnt Észak!Karolinában.
Észak!Karolina?
- A nevét tudjuk? - Igen. Isobel.
Isobel.
És ön mivel foglalkozik, kedves 3-as agglegény?
- Vízvezetékszerelő vagyok. - Ez aztán a főnyeremény.
Karbantartja a csöveket. Köszönöm.
A 4. úriember, Alaric Saltzman. Már a névnél elakadtam.
- Ön mivel foglalkozik? - Tanár vagyok a gimnáziumban.
Okos és jóképű is egyben! Figyelem, hölgyek!
És mit tanít?
- Történelmet. - Történelmet!
Van valami jó sztorija Mystic Falls történelméből?
Valami ütős.
Hát...
A legjobb sztorikat biztos a randira tartogatja.
És végül, de nem utolsósorban: Damon Salvatore.
- Önről sem sokat tudni. - Nem férek rá egy ilyen kártyára.
Mi a hobbija? Szeret utazni?
Igen. Los Angeles, New York Pár évet. Észak!Karolinában is éltem.
Épp a Duke egyetem mellett. Tudtommal Alaric is oda járt.
Nem, Rick?
A feleséged biztos.
Egyszer eliszogattam vele.
És egy remek lány volt. Nem mondtam még?
Olyan
ínycsiklandozó.
- Valami baj van? - Kimegyek a levegőre.
Elena.
Ő ölte meg? Damon volt a vámpír, aki meggyilkolta?
Nem tudom. A teste soha nem került elő.
- Uramisten! Stefan! - Tudom, ne haragudj.
El akartam neked mondani, csak nem voltam benne biztos.
Én meg még sajnáltam is!
Drukkoltam, hogy ez a Katherine-dolog megváltoztassa.
- A hülye fejemmel. - A ti kapcsolatotokról nem tud.
- El akartam mondani, de... - Ezek után te még véded?
Nem egyedül te bízol benne, hogy esetleg megváltozik.
Az a férfi...
Akkor láttam, mikor Trudie-nál voltam.
Menjünk vissza. Gyerünk!
A 3-as agglegény partnere tehát a 37458-as.
Itt vagyok!
Kelly Donovan. Szép pár.
Nagyszerű estétek lesz a szerelővel.
Gratulálok, Mrs. Donovan.
Ezt hagyd. Ne pedálozz.
Tudom, hogy a kedvességed csak álca.
Olyan vagy, mint anyád.
Attól, hogy Matt bedől neki, én még nem fogok.
Nem bírlak. Tudod?
Mondd a szerelőnek, hogy a bárnál vagyok.
Nyugi! Vegyél szelvényt, mint a többiek. ! Élvezted?
- Hogy belegázoltál Saltzman lelkébe? - Tessék?
Már kezdtem hinni, hogy nem vagy teljesen menthetetlen.
- Elena! - Lemaradtam valamiről?
Elfelejtettem korábban említeni valamit
az édesanyámról, aki örökbe adott.
Úgy hívták: Isobel.
Nosza,
nosztalgiázz csak, milyen volt megölni.
Gyere, hazaviszlek.
- Üzenetem van neked. - Nekem?
- Ki maga? - Ne kutakodj!
- Mi után ne kutakodjak? - Nem akar rólad tudni.
És nem akar veled beszélni.
- Isobel? - Soha többé ne keresd.
- Megértetted? - Vagyis él?
Ez azt jelent, hogy...?
- Valaki irányítja. - Megértettél?
- Igen, meg. - Jó.
Végeztem.
Gyere, tűnjünk innen! Gyorsan!
37649.
- Az én vagyok. - Gratulálok!
És jöjjön az 5. agglegény, Damon Salvatore.
37552,
Hát ezt még magam sem hiszem. 37552.
Ki gondolta volna? Az enyém.
Hova lett?
Később hívlak.
Nem hagyhatnánk végre ezt a vámpíros marhaságot?
A kutatás, az utazások. Már a megszállottja vagy.
- Nekem ez fontos, Rick. - Miért? Mitől olyan fontos?
Magyarázd el, hadd értsem meg én is.
Mi értelme az egésznek? Nem akarsz gyereket,
alig vagy itthon. Én normális életet szeretnék.
Én meg lehet, hogy nem. Hanem annál többet.
Megjöttünk. Otthon, édes otthon.
Mi? Minek hoztál haza? Még nem akartam jönni.
Jobb így, anya.
- Olyan rendes vagy, Matty. - Tudom.
Sajnálom,
hogy így itt hagytalak.
Miért jöttél haza, anya?
Pete miatt.
Lelépett. Az én hibám.
- Mindig minden miattam van. - Ez nem igaz, anya.
Nem tehetsz róla.
Csak te maradtál nekem.
Kérlek, ne hagyj el.
Nem megyek sehová.
Tényleg ennyire hülye lennél?
Ezek szerint.
Tedd le azt a botot.
- Bátor gyerek. - Hol van Isobel?
Mit műveltél vele?
Most mondjam azt, hogy megöltem? Ez megnyugtatna?
- Pontosan tudod, mi történt. - Láttam, ahogy átharapod.
Igen. Így volt. És nem hazudtam.
Ínycsiklandozó volt.
Dögölj meg...
Ne fárassz már, ennyire nem is sejted?
Még ötleted sincs? Meg sem fordul a fejedben?
Átváltoztattam.
- Miért? - Megkeresett.
Szánalmasan kutogatott vámpírok után.
De volt benne valami.
- Valami vonzó, különleges. - És ezért átváltoztattad?
Nem, ezért feküdtem le vele. Azért változtattam, mert könyörögött.
De ezt is tudtad, nem igaz?
Nem volt boldog. Utálta az egész életét.
Nem volt boldog vele.
Nagy kár.
Rokonlelkek vagyunk. Mindkettőnket elhagyott a szerelmünk.
A viszonzatlan szerelem gáz.
Ez, úgy hallom, tüdő volt.
Ezek szerint végignézhetem a haldoklásodat.
Mi történt?
- Mit csináltál vele? - Rám támadt!
- Damon. - Csak elmondtam neki az igazat.
A feleségének nem kellett. Nem az én saram, hogy ez megviselte.
- Téged nem viselt meg Katherine? - Már túl vagyok rajta.
Figyelj csak!
Isobel jött hozzám. Ő talált rám.
És ha Elena rokona volt, akkor Katherine-nek is.
Vagyis talán ő küldte hozzám.
Fejezd be! Ne akard ezt már megtudni!
Nem lehet véletlen, hogy pont engem szúrt ki.
Kizárt.
Intézed az úriembert?
Mi történt? Hol vagyok?
Az előbb még...
Damon átváltoztatott?
Nem, én...
- Nekiugrottam, aztán ő leszúrt. - Akkor vámpír vér van benned.
- Valaki megitatott. - Nem, ez...
- Ez valami más. - Akkor hogyan...?
Én sem...
Isobel.
Nem szeretem az ilyen meglepetéseket.
Rossz érzés, hogy én nem adok neked semmit.
Inkább nézd meg!
Ez aztán a szép nagydarab kavics.
Tudom, hülyén néz ki. Ha kérdezik, mondd, hogy családi ereklye.
- Úgy nem cikiznek érte. - Honnan szerezted?
Ha elmondanám, kinevetnél.
Csak ígérd meg, hogy mindig hordani fogod.
Megvéd azoktól, akik az éjszakát uralják.
Démonűző gyűrű?
Viseld inkább
szerelmem zálogaként.
Vagy ha másért nem, bocsánatkérésként az őrültségeimért.
Hát, tényleg őrült vagy.
Meg önző, megszállott, és szörnyű feleség,
De te így is szeretsz.
Rettenetesen.
A gyűrűm megvédett.
Az nem létezik.
Tudom.
EMLÉKEK
Híváslista
Valami gond van?
Vagy megtaláltad? Most nem mondod?
Isobel?
Pearl. Harper az.
Örülök, hogy ránk talált. Miss Gibbons!
Az úriember jó barátunk. Bejöhet?
Aki az ön barátja, az enyém is. Fáradjon be.
Annabell, csukd be az ajtót!
VÁMPÍRNAPLÓK be az ajtót!