בפרקים הקודמים...
מעל מאה שנה חייתי בסתר. עד עכשיו.
אני יודע מה הסיכון, אבל חייב להכיר אותה. -אלנה. היא נראית כמו קתרין.
למה אני נראית כמוה? -את מאומצת.
פתאום הגיעה נערה בת 16 שעמדה ללדת.
מה עוד את יודעת עליה? -רק את שמה. איזבל.
אשתי איזבל בילתה את חייה בחקר תופעות על טבעיות באזור.
איפה אשתך? -דיימון הרג אותה.
ישנו קבר מתחת לכנסייה. הכישוף כלא את קתרין בתוך הקבר.
אני מתכוון להחזיר אותה.
היא לא כאן!
ידעת שקתרין לא נמצאת בפנים. -היא ידעה איפה אתה. לא היה לה אכפת.
אלוהים.
הפחדת אותי.
אתה יודע איזה יום היום?
יום שבת.
ואיזו שנה?
2010.
אתה בסדר? -תודה.
רגע. איך קוראים לך?
הרפר, אדוני. -איך הגעת הנה?
למה אתה לבוש ככה?
אתה נראה מאוד נחמד.
אני מצטער. -על מה?
היי, בוני. זאת אני.
רק רציתי לשאול מה שלומך.
אנחנו מתגעגעים אלייך. אל תיתני לדודתך לשגע אותך יותר מדי.
תחזרי מהר. אוהבת אותך.
מה את עושה בחוץ? קר פה. -חושבת, כותבת.
הלוויה של סבתא של בוני
גרמה לי לחשוב הרבה על ההורים.
ותהיתי... אמרת שתבררי עליהם,
על האימוץ?
כן. -נו, וביררת?
בואי ניכנס.
אביך שמר את כל הדברים מהמרפאה.
רישומים, תיעוד, יומני תורים ישנים.
מצאתי רישום מליל הולדתך.
שם המטופלת ותאריך הלידה.
איזבל פיטרסון. -את חושבת שזה שמה האמיתי?
נערה בהיריון שברחה מהבית? לא סביר. אולי השם הפרטי שלה נכון.
אבל למי שייך השם פיטרסון? למישהי מהלימודים? לחברה הכי טובה שלה?
אז חיפשתי באינטרנט.
חיפשתי אנשים שזה שם משפחתם ונולדו בשנה שבה נולדה איזבל.
מצאתי שלושה, שני גברים...
ואישה אחת, טרודי, שגרה בגרוב היל שבווירג'יניה.
זה לא רחוק מכאן. -ותראי את זה.
איזבל.
היא הייתה מעודדת.
טרודי עדיין גרה שם.
זאת הכתובת שלה. -ומה לגבי איזבל?
לא מצאתי עליה כלום.
יש עוד משהו. מר זלצמן, ריק?
אשתו התגוררה באזור.
וגם לה קראו איזבל.
רגע.
"קראו"? כלומר...
היא מתה.
יכול להיות שאשתו של אלריק הייתה אימך?
זה לא יכול להיות, נכון?
זה צירוף מקרים גדול מדי.
יש לי הכתובת של חברתה טרודי. -את רוצה לדבר איתה.
לא יודעת, אני...
אני...
אני לא יודעת.
אם זה נכון ובאמת מדובר באותה אישה...
זה אומר שאימי הביולוגית מתה.
ואני לא יודעת אם אני מסוגלת להתמודד עם זה.
אלנה, ג'נה סיפרה לך משהו על אשתו של אלריק?
איך היא מתה?
רק שהיא נהרגה ושהתיק לא פוענח.
ידעת את זה?
כשהוא תקף אותי בבית הספר באותו ערב...
הוא סיפר לי על מותה.
אם כך... -לא, לא, לא. זה בלתי אפשרי.
זה צירוף מקרים גדול מדי.
אם תחליטי ללכת לדבר עם החברה של איזבל, אלך איתך.
בסדר?
אני עדיין לא יודעת מה אעשה.
אני צריך ללכת לטפל בדיימון.
מה שלומו? -הוא מתמודד, בדרכו שלו.
אני טעימה?
הרבה יותר מהחברות שלך. אבל אל תגלי להן,
שלא יקנאו.
לא. הינה משבית השמחות.
שלומות.
אפשר לדבר איתך?
כן. -בלי בנות האחווה?
אתה יכול להגיד הכול בפניהן.
הן יודעות לשמור סודות.
אתה דואג לי. נחמד מצידך.
תפסיק. אין צורך לדאוג, אני בסדר. למה שלא אהיה?
במשך 145 הייתה לי מטרה אחת:
להיכנס לקבר. ועשיתי זאת.
נכון שקתרין לא הייתה בפנים, אבל למה להתעכב על זה?
אני מרגיש חופשי עכשיו כשאין לי תוכנית-על,
כי אני יכול לעשות מה שמתחשק לי.
מזה אני חושש. -תירגע.
לא הרגתי אף אחד כבר... יותר מדי זמן.
והבחורות האלה? -ימצאו את עצמן בחדר המעונות
עם כאב ראש ויהיו בטוחות שהן התעלפו.
עסקים כרגיל.
באופן לא מפתיע, לא גררת אותי הצידה בשביל שיחת עידוד.
אז תשתה ותתחיל לדבר, אחי.
מדובר במישהי שאולי הכרת פעם...
אישה בשם איזבל מצפון קרוליינה, אוניברסיטת "דיוק".
אתה רוצה לשוחח על הנשים מעברי כרגע?
ברצינות? -הרגת אותה.
לאן אתה חותר?
רק רציתי לדעת אם אתה זוכר משהו לגביה.
זה כמו לחפש מחט בערמת שחת, סטפן. -תתאמץ להיזכר. זה חשוב.
שום דבר לא חשוב. כבר לא.
יופי של שיחה.
אני צריך ללכת לנצל כמה נשים בשם היגון.
אתה בטח מבין.
ביוש, כמו שאומרות בנות האחווה.
עוד משחק מוצלח של פרננדו.
טיילור לא יצליח להפיל אותו.
מה? -זה משעמם. אני משועממת.
וואו.
אבל הבית כולו לרשותנו.
זאת פחות או יותר דירת רווקים.
נו?
לא כדאי שנעשה משהו שמתאים יותר לדירת רווקים?
מה? משהו כזה?
משהו כזה.
לא יודע. התוכנית הזאת לא רעה.
ברצינות?
אלוהים. לא על הספה שלי.
אימא.
היי.
לא יודע, מוזר לי שמגרילים אותי כמו שיט של דיסני.
בעיר הזאת, אירועי התרמה הם חלק מהעסקה.
אין לך ברירה.
חוץ מזה, אתה רווק ואתה מבוקש, כך שזה תפור עליך.
בואי, תני לי לעזור לך.
הינה.
אלוהים, אני לא מאמינה שאני עומדת לעשות את זה.
מה? -זה לגמרי יהרוס את הרגע,
אבל אני חייבת לספר לך משהו.
אלנה גילתה לא מזמן שהיא מאומצת,
והיא מחפשת את אימה הביולוגית...
ששמה איזבל.
איזבל? כמו אשתי?
לא, איזבל אף פעם לא ילדה.
אתה בטוח? גם לא לפני שהכרתם?
לא. אין סיכוי.
זאת אימה הביולוגית של אלנה.
היא...
היא לא סיפרה לי.
אני...
אני אלך.
כן, אני אלך.
טרודי? טרודי פיטרסון?
כן? -שמי אלנה גילברט.
רציתי לדבר איתך על איזבל פלמינג.
שנים שלא שמעתי את השם הזה.
איך את מכירה אותה?
אני חושבת ש...
את יודעת אולי אם היא מסרה תינוקת לאימוץ?
אלוהים.
את הבת שלה.
בדיוק עמדתי להכין תה. תצטרפי אליי?
בטח. -המטבח שם.
לא תכננתי לבוא. לא חשבתי שאבוא.
אבל נהגתי ונעצרתי ברמזור,
וזה גרם לי להיזכר בשיעורי הנהיגה.
אימי תמיד הזהירה אותי מהפנייה העיוורת שמשמאל.
התחלתי לחשוב על אימי ו...
הייתה לי הכתובת שלך. סליחה שבאתי בלי להודיע.
זה בסדר.
אני פשוט מופתעת.
לא חשבתי על איזבל כבר שנים. -מתי התראיתן בפעם האחרונה?
לפני 17 שנה בערך, כשהיא נסעה ללדת אותך.
שמרנו על קשר במשך זמן מה, אבל את יודעת איך זה, אנשים מתרחקים.
ואת לא יודעת איפה היא?
היא הייתה בפלורידה למשך תקופה.
לבדה. לא היה לה קל.
יש לך מושג מיהו אבא שלי?
היא לא הסכימה לומר.
בכל אופן, בסופו של דבר היא התאפסה וקיבלה מלגה ללימודים.
איפה היא למדה? -איפשהו בצפון קרוליינה.
נראה לי שב"דיוק".
בחורה חכמה, בית ספר של חכמים.
אני אלך רגע להביא את התה.
עברו כמה חודשים. איפה היית?
פה ושם. לא נשארתי באותו מקום יותר מדי.
אתה מכיר את פיט.
דווקא לא, אף פעם לא הבאת אותו הנה.
בלונדיניות הן השיגעון החדש, מה?
אני מצטערת כל כך שהברחתי אותה.
היא לא שיגעון, אימא. אני מחבב אותה. -אז היא "האחת"?
סביר להניח שלא. אבל אולי.
מאטי, ברצינות, הבת של לזי פורבס?
אימא, ברצינות, תפסיקי.
קרח, בבקשה.
שמעת מוויק?
לא, אבל אל תדאג.
היא תחזור הביתה בסוף, כשהיא תצטרך משהו.
גם אני שיחקתי במשחק הזה. -את משחקת בו עכשיו?
לא. -אז למה חזרת הביתה?
אתה רומז שאני צריכה סיבה מיוחדת כדי לחזור?
שב, תאכל איתי.
תעדכן אותי בכל מה שפספסתי.
תודה שהסכמת להיפגש איתי.
צץ משהו. -ג'נה סיפרה לך.
כן. -אז זה נכון.
אשתך, איזבל, היא אימה הביולוגית של אלנה.
מה אלנה יודעת?
על אשתך? -על הכול.
עליך, על אחיך. -היא יודעת מה אני.
ושאתה יודע על הערפדים.
היא יודעת על דיימון ועל איזבל? -לא.
לא יכולתי לספר לה, לא כל עוד לא הייתי בטוח.
אמרת שתעזור לי. -שאלתי את דיימון. הוא לא זוכר.
תשאל שוב. -דיימון לא יציב כרגע.
הוא רצח את אשתי, או לכל הפחות עשה ממנה ארוחה.
מתי הוא כן היה יציב? -אל תתעקש על זה.
תן לי סיבה טובה לא לעשות את זה. -ההישרדות שלך. מספיק טוב?
אני אטפל בזה, אבל אני מבקש שתניח לזה בינתיים.
זה מה שתגיד לאלנה? להניח לזה?
אל תערב את אלנה.
אני צריך לדעת מה קרה.
גם אתה היית רוצה לדעת במקומי.
שם לא מספיק לי.
אני צריך תמונה. משהו שאוכל להראות לדיימון.
איז... -עוד כמה דקות.
את לא יכולה... את לא יכולה לסיים את זה בבוקר?
אני אוהבת לעבוד בלילה. -ואני אוהב לישון בלילה, איתך.
טוב, אני אשתף פעולה. במה את מתעסקת, בתזה שלך?
מותק, יש לנו פה שלישייה: אני, את והמחשב שלך.
את יכולה לפחות להגיד לי מה את עושה.
ערכתי מחקר, ומצאתי הרבה מידע
על עיירה קטנה בווירג'יניה, לא רחוק מאיפה שגדלתי.
היא מבודדת, נידחת ושקטה.
ומדי פעם, אנשים מתים שם באופן מסתורי.
וטוענים שבעלי חיים תקפו אותם, אלא שהדם נוקז מכל הגופות.
אלה ערפדים. אין הסבר אחר. -טוב.
אני אביא שום ומים קדושים,
ואז אולי... -לא.
נוכל לישון קצת.
אוי, לא. -בואי הנה. בגלל זה אני אוהב אותך.
כי את מאמינה בדברים האלה
עד כדי כך שאת עושה תואר בתחום.
את כמו מאלדר, חוץ מזה שאת אישה ואת חתיכה יותר.
זאת לא בדיחה, ריק.
זה חמוד בעיניך,
אבל אני עוד אוכיח לך.
וחוץ מזה, מאלדר צדק בסוף.
הם באו למשחקים בגללנו. הקבוצה לא ניצחה כבר שנים.
אנחנו היינו הכוכבות.
טוב, איזי הייתה הכוכבת, אבל גם אני הייתי לא רעה.
זה נהדר. תודה. -על לא דבר.
לא שתית את התה.
נכון.
מה יש בפנים? -סתם תערובת של עשבים.
ורבנה?
את יודעת. -יודעת מה?
לא הזמנת אותי להיכנס ואת מגישה תה עם ורבנה.
את יודעת.
נראה לי שכדאי שתלכי. -רגע.
מה את לא מספרת לי? -בבקשה, לכי.
עכשיו.
בורבון.
ראו איזה פלא, המורה.
אתה לא צריך לבדוק מטלות?
זה כיף יותר אחרי ש"מתדלקים".
כמו רוב הדברים בחיים. הפיכחות מדכאת.
אתה לא נראה לי אחד שסובל מדיכאון. -אתה מדבר כאילו אתה מכיר אותי.
לא.
סתם תחושת בטן.
שיהיה לך המשך יום נעים. -לא סביר.
שותים באמצע היום, מה? -זאת האופנה.
אני צריכה שתעשה לי טובה.
היית מאוהבת פעם? -סליחה?
קרה לך שהיית מאוהבת כל כך במישהו,
והוא פשוט תלש לך את הלב מהמקום?
שכחת שהייתי נשואה.
נכון. בעל הומו.
היא תשתה מה שאני שותה.
שבי.
מועצת המייסדים עורכת כאן אירוע התרמה הערב.
מגרילים דייטים עם הרווקים הכי מבוקשים בעיר,
וחסר לנו רווק אחד.
זה מה שאת עושה כשאין בסביבה... ערפדים?
מארגנת הגרלות רווקים?
תאמין לי, אני כבר מתגעגעת לערפדים.
אתה גיבור העיירה, דיימון.
הרוב לא יודעים את זה, אבל זה נכון.
חוץ מזה, אתה רווק ואתה מציאה. בחייך, תעזור לי.
אם לא אמצא אף אחד, קרול לוקווד לא תשכח לי את זה בחיים.
כן, חדר מלא בנשים שנלחמות לצאת איתי?
נשמע לטעמי. -תודה.
רק בקשה אחת.
תוכלי להשיג לי מידע על מישהו?
אלריק זלצמן, המורה להיסטוריה? יש בו משהו מוזר.
ואני רק רוצה לוודא
שביררו עליו כל מה שצריך לפני שהעסיקו אותו.
אין בעיה. -תודה.
אפשר לעזור לך? -תודה על ההודעה.
על לא דבר.
לא סיפרתי לה כלום.
עמדתי במילה שלי. -יופי.
אבל הילדה ידעה משהו. -זו לא תהיה בעיה.
היא לא תגלה יותר מזה.
יופי.
אז סיימתי את תפקידי? -כן, סיימת.
לא, לא אזמין אותך להיכנס. אין לך אישור להיכנס.
אני לא ערפד, כך שאני יכול.
אני לא מבינה. עשיתי מה שאמרת.
מילאתי את חלקי בעסקה. -ועכשיו עליי למלא את חלקי.
אפשר, אם אתה רוצה. אבדוק את זה. -לדעתי הם במבצע.
סטפן? -טוב יותר.
אני. -אתה נראה...
מרהיב? יפהפה? מפתה?
שבור. אתה נראה שבור. -אין באמת סיבה.
ידעת שאני אחד מהרווקים המבוקשים במיסטיק פולז?
כן.
מה שלומך? -מעולם לא היה טוב יותר.
איך אפשר לעזור לך? אני נדיב היום.
זאת מטרתי החדשה בחיים, לעזור לאנשים.
אני נפגשת עם סטפן. אנחנו הולכים לאירוע ההתרמה.
תעזרי לי, טוב?
אני לא מצליח...
גיליתי מיהי אימי הביולוגית.
למי אכפת?
היא נטשה אותך.
היא גרועה.
סטפן, הינה אתה.
היי.
אני צריך ז'קט גדול יותר.
וואו. אתה יודע, בילוי מזדמן עם בנות אחווה
יכול לפטם אותך קצת.
הוא בסדר?
הוא דיימון. -אולי שברון הלב יועיל לו.
ככה הוא ייזכר שיש לו לב, אפילו שהוא לא פועם.
לא הייתי בונה על זה.
הלכתי לבקר את טרודי פיטרסון.
אני יודעת. אני מצטערת, זה לא היה מתוכנן.
איך היה? -יש לה ורבנה.
היא יודעת על הערפדים, סטפן. לא יכול להיות שזה צירוף מקרים.
זה לא. זאת אשתו של אלריק.
זאת היא, זאת איזבל. הוא נתן לך את זה?
הוא למד ממנה כל מה שידוע לו על ערפדים.
הוא מאמין שערפד הרג אותה.
אלוהים.
תקשיבי, אלריק יכול לספר לך הרבה על איזבל,
אבל אני צריך שתחכי קצת לפני שתלכי לדבר איתו.
למה? -אני יודע שזאת בקשה גדולה,
אבל תעשי את זה למעני?
כרטיסי ההגרלה נמכרים כעת.
כל ההכנסות ייתרמו למימון חגיגת יום המייסדים השנתי.
המראה הזה מתאים לך.
מבוכה ואי נוחות?
כן, בדיוק.
תקשיבי, אני מצטער על מה שקרה מקודם.
זו הייתה תגלית מפתיעה.
לא, סליחה שהפלתי את זה עליך.
חשבתי שמגיע לך לדעת. -לא, אני מבין.
ואולי תוכל לדבר עם אלנה מתישהו.
אני בטוחה שהיא תשמח לשמוע על איזבל, על איזו מין אישה היא הייתה.
כן... -או שלא. בלי לחץ.
אני לא בטוח שזה רעיון טוב.
לפחות לא בזמן הקרוב.
לאן הלכה החברה שלנו? -היא בדרך לגריל.
רציתי לדבר איתך.
זאת האישה, איזבל, מצפון קרוליינה.
עכשיו אתה זוכר? -מי שואל?
אני. -מי עוד?
הרגת אותה? -מצטער, אני לא מכיר אותה.
אתה בא?
עקרות הבית האמיתיות של מיסטיק פולז מחכות.
כבר התחילו איתו 35 נשים. הוא מגנט לנשים מבוגרות.
מרשים. -יותר נכון, מביך.
היי, גברת דונובן.
אלנה, חומד. -היי, קלי.
מזמן לא התראינו. -מה שלומך?
הכול כרגיל. מאטי סיפר לי ששברת לו את הלב.
אימא. -אני צוחקת. תירגע.
הוא מצא מישהי שתעזור לו להתאושש.
קחי, מתוקה. תני לי כמה כרטיסים שאפשר לקנות בסכום הזה.
אני רק מקווה שלא אזכה ברווק מספר שלוש. יצאתי איתו בתיכון.
לא משהו. משום בחינה.
איזו התרגשות.
תכננתי את הדייט לפרטי פרטים.
זו תהיה ארוחת ערב רומנטית באזור מיוער ומבודד.
אתה עושה לי חשק לקנות כרטיס.
את האחראית פה. את יכולה לזייף את התוצאות.
זה נראה לי נחמד.
סלחי לי.
ביררתי על המורה להיסטוריה.
אתה רוצה לשמוע את זה לפני או אחרי הופעת הבכורה שלך?
מה גילית? -העבר שלו נקי.
כמה דו"חות תנועה וזהו. אבל יש לו סיפור חיים קשוח.
אשתו נעלמה לפני כמה שנים בצפון קרוליינה.
צפון קרוליינה?
יש לה שם? -כן. איזבל.
איזבל.
במה אתה עוסק, רווק מספר שלוש?
אני שרברב. -נכון שזה נפלא?
אין דבר כזה יותר מדי שרברבים. נמשיך.
מספר ארבע, אלריק זלצמן. שם מסובך.
במה אתה עוסק? -אני מורה בתיכון מיסטיק פולז.
גם יופי וגם שכל, גבירותיי. הוא מציאה.
מה אתה מלמד?
היסטוריה. -היסטוריה.
ספר לנו עובדה מעניינת על מיסטיק פולז.
משהו מטורף.
טוב...
הוא בטח שומר את הסיפורים הכי טובים לדייט.
ואחרון חביב, דיימון סלבטור.
אין לנו הרבה מידע עליך. -אין מספיק מקום בכרטיסייה.
יש לך תחביבים? אתה אוהב לטייל?
בהחלט. לוס אנג'לס, ניו יורק. לפני כמה שנים ביקרתי בצפון קרוליינה.
ליד הקמפוס של "דיוק". נראה לי שאלריק למד שם.
נכון, ריק?
כן, אני יודע שאשתך למדה שם.
יצאנו לשתות פעם.
היא הייתה יופי של בחורה. סיפרתי לך את זה פעם?
היה לה...
טעם מצוין.
את בסדר? -אני צריכה לשאוף אוויר.
אלנה.
הוא הרג אותה? דיימון היה הערפד שהרג אותה?
אני לא יודע. לא מצאו את הגופה.
אלוהים. סטפן... -אני יודע. אני מצטער.
רציתי לספר לך, אבל רציתי לברר כמה שיותר פרטים קודם.
ריחמתי עליו.
קיוויתי שהוא ישתנה בגלל מה שקרה עם קתרין.
אני כזאת מטומטמת. -הוא לא יודע על הקשר ביניכן.
חשבתי להתעמת איתו, אבל הוא גם ככה לא יציב. -למה אתה מגן עליו?
כי את לא היחידה שמקווה שהוא ישתנה.
האיש הזה.
ראיתי אותו מחוץ לבית של טרודי.
תיכנסי פנימה. קדימה.
והזוכה ברווק מספר שלוש הוא כרטיס מספר 37458.
זאת אני.
קלי דונובן. נפלא.
את תיהני מאוד עם השרברב.
ברכותיי, גברת דונובן.
טוב, די. תפסיקי להתאמץ כל כך.
ההתנהגות הזאת שלך, החביבות הזאת, היא מזויפת.
כמוך וכמו אימא שלך.
משום מה מאט נפל בפח, אבל אני לא איפול.
את לא מוצאת חן בעיניי, טוב?
אז תגידי לשרברב שאני מחכה לו בבר.
זהירות. תקני כרטיס כמו כולן.
נהנית מזה?
מזריית המלח על הפצעים של אלריק זלצמן?
מה? -ואני עוד התחלתי לחשוב שיש לך תקווה.
אלנה. -פספסתי משהו?
שכחתי לציין כשדיברנו מקודם
על אימא שלי... זאת שמסרה אותי לאימוץ?
שמה היה איזבל.
קדימה.
תיזכר בחיבה איך הרגת אותה.
בואי, אני אקח אותך הביתה.
יש לי מסר בשבילך. -מה?
מי אתה? -תפסיקי לחפש.
להפסיק לחפש מה? -היא לא רוצה להכיר אותך.
היא לא רוצה לדבר איתך.
איזבל? -את חייבת להפסיק לחפש.
את מבינה? -היא בחיים?
זאת אומרת שהיא...
מישהו שולט בו. -את מבינה?
כן, אני מבינה. -יופי.
סיימתי את תפקידי.
בואי נסתלק מפה. קדימה.
37649.
זאת אני. -ברכותיי.
אוי, זאת לא אני.
ורווק מספר חמש, דיימון סלבטור.
37552.
תראו מה זה, 37552.
מה הסיכויים? אני.
לאן הוא הלך?
אתקשר אלייך מאוחר יותר.
לא הגיע הזמן שתפסיקי עם השטויות של הערפדים?
המחקר, הנסיעות... זה השתלט לך על החיים.
זה חשוב לי, ריק. -למה? למה זה כל כך חשוב?
תסבירי לי. אני רוצה להבין.
מה הטעם בכל זה? את לא רוצה ילדים,
את כמעט אף פעם לא בבית. אני רוצה שנהיה אנשים רגילים.
אולי אני לא רוצה להיות רגילה. אולי אני רוצה יותר מזה.
הגענו. אין כמו בבית.
רגע, למה חזרנו הביתה? לא סיימתי שם.
ועוד איך סיימת, אימא.
אין עליך, מאטי. -אני יודע.
אני מצטערת
שנעדרתי לזמן רב כל כך.
למה באמת חזרת, אימא?
בגלל פיט.
הוא עזב. והכול באשמתי.
אני גרמתי לזה. אני תמיד גורמת לזה. -את לא, אימא.
זאת לא אשמתך.
אתה כל מה שנשאר לי.
בבקשה אל תעזוב אותי.
אני לא הולך לשום מקום.
אתה באמת עד כדי כך מטומטם?
נראה שכן.
אתה מתכוון להניח את היתד?
וואו.
כמה אומץ. -איפה איזבל?
מה עשית לאשתי?
אתה רוצה שאגיד לך שהרגתי אותה? זה ישמח אותך?
כי נראה לי שאתה יודע מה קרה. -ראיתי אותך נושך אותה.
נכון, ולא שיקרתי.
באמת היה לה טעם מצוין.
חתיכת...
נו, באמת. מה אתה חושב שקרה?
אין לך שמץ? אף פעם לא שקלת את האפשרות?
הפכתי אותה.
למה? -היא פנתה אליי.
כולה מעוררת רחמים, חיפשה ערפדים.
אבל היה בה משהו.
משהו שמצא חן בעיניי, משהו מיוחד. -הפכת אותה כי היא מצאה חן בעיניך?
לא, שכבתי איתה כי היא מצאה חן בעיניי. הפכתי אותה כי היא התחננה שאעשה את זה.
אבל גם את זה ידעת, נכון?
כנראה היא לא הייתה מאושרת בבית. מהחיים, באופן כללי.
היא לא הייתה מאושרת איתך.
חבל.
אנחנו נשמות תאומות, שנינו ננטשנו על ידי הנשים שאהבנו.
אהבה חד-צדדית זה חרא של דבר.
נשמע שניקבתי לך ריאה.
כלומר שאזכה לצפות בך גוסס.
מה קרה?
מה עשית? -מה? הוא תקף אותי.
דיימון. -רק אמרתי לו את האמת.
אשתו לא רצתה אותו יותר. לא אשמתי שהוא לא הצליח להתמודד עם זה.
כמו שאתה מתמודד עם הנטישה של קתרין? -אני מתמודד יופי.
אתה יודע מה?
איזבל פנתה אליי. היא איתרה אותי.
ואם היא מקורבת לאלנה, היא מקורבת גם לקתרין.
אולי קתרין שלחה אותה אליי.
די כבר. אתה לא צריך להמשיך בחיפושים.
זה לא יכול להיות צירוף מקרים שאיזבל חיפשה אותי.
זה לא יכול להיות.
אני מניח שאתה תטפל בזה.
מה קרה? מה קורה פה?
לפני רגע היית...
דיימון הפך אותך?
לא, אני...
התנפלתי עליו והוא דקר אותי.
לא, בטוח יש לך דם של ערפדים בגוף.
מישהו הכניס לך אותו למשקה בלי ששמת לב. -לא, זה...
זה משהו אחר. -אז איך?
אני...
איזבל.
זה לא הוגן שאת מפתיעה אותי עם מתנות. אני תמיד מרגיש רע שלא קניתי לך כלום.
פשוט תפתח את זה.
זה תכשיט ענקי.
אני יודעת, הוא מגוחך. פשוט תגיד שקיבלת אותו בירושה,
ולא ישאלו שאלות. -מאיפה השגת אותו?
אם אספר לך, אתה תצחק עליי.
אבל תבטיח לי שלא תסיר אותו.
הוא יגן עליך מכל מה שמפחיד.
טבעת שמגרשת שדים, מה?
תתייחס לזה
כאות לאהבתי ולחיבתי,
או לכל הפחות כהתנצלות על כך שאני מטורפת.
את בהחלט מטורפת.
אני אנוכית, אובססיבית ורעיה נוראית.
אבל אתה אוהב אותי בכל זאת.
נכון.
הטבעת הזאת הגנה עליי.
זה לא יכול להיות.
אני יודע.
היו בעיות?
מצאת אותה? מה קורה?
איזבל?
פרל, זה הרפר.
אני שמחה שהצלחת למצוא אותנו. גברת גיבונס,
הבחור הזה חבר שלי. הוא יכול להיכנס?
כל חבר של פרל הוא חבר שלי. בבקשה, תיכנס.
אנאבל, תסגרי את הדלת, בבקשה. תיכנס.