Az előző részek tartalmából:
Több mint egy évszázada titokban éltem. Mostanáig.
Veszélyes, de meg kell ismernem.
- Elena kiköpött Katherine. - Szevasz, tesó!
Damon!
Egy árva szót sem írnak arról a Loganről, akit megöltem.
- Eltusolták. - Ez szűk kör.
- Az alapító családoknak, köztisztviselőnek. - Segítek.
Alaric Saltzman. Én vagyok az új történelemtanár.
- Klassz a gyűrűje. - Kösz. Az apámé volt.
Muszáj elmennem. Túl sokan meghaltak.
- Nem lehetek az életed része. - Ne menj, Stefan!
Ég veled, Elena.
Inkább most nem hívlak be.
- Majd legközelebb. - Szóval dobott.
Igen, mert Logan bunkó.
- Szia, Jenna! - Logan?
Be sem hívsz?
Mit keresel itt, Logan?
Hiányoztál. El kellett utaznom.
Tudom. Megkaptam az e-mailt.
Kaptál mailt?
Nem te küldted?
Megmagyarázom. Csak hadd menjek be, és mindent elmondok.
Nem akarom, hogy begyere.
Ne viccelj már! Én vagyok.
- Akkor sem. - Ismerlek már.
Mindig egy gondolatnyira vagy a "talán"-tól.
Már majdnem "igen".
Ezzel azt mondod, semmi önuralmam.
Ügyes taktika.
Jó estét!
Üdv!
Maga az a pasi a hírekből. Logan Fell.
Szoktam nézni magát.
Vagyis mostanában nem, mert eltűnt a képernyőről.
- Pihentem egy kicsit. - Gondoltam.
Daphne vagyok.
- Ráér egy percre, Daphne? - Persze, miért?
VÁMPÍRNAPLÓK
"Félelemben élek.
Felemészt.
Kora este, ahogy a nap fénye halványul, jön a félelem.
Mert tudom, az éjszaka halált hoz."
Jeremy előásta a rajzfüzetét.
- Hülyéskedsz? - Nem, de ne tedd szóvá,
mert még a végén visszateszi.
Pszichológiát tanulok, emlékszel?
Na és Stefannal
- mi újság? - Tudja, mit érzek, és hogy állok a dolgainkhoz,
de igazából tökmindegy.
Mert elmegy. Elköltözik.
- És mégis hova? - Már nem kérdezek semmit.
A válaszok mindig ijesztőek.
A tiéd elmegy, az enyém visszajön.
Logan?
Ő hát.
- Rácsaptam az ajtót. - Remélem, orrba is vágta.
- Közepes erősségű rácsapás volt. - Három esélyt már kapott.
Még a híradót sem nézheted.
Hát nem is. Elég a Loganfélékből.
Tudod már, hova mész?
Még nem. Londonba talán.
- Ott vannak haverok. - Neked nincsenek barátaid.
Így van, Stefan. Egyedül te.
- Szóval merre menjünk? - "Mi" sehova sem.
Tőled a lehető legtávolabb leszek mostantól.
Egy csapat vagyunk! Bejárhatnánk együtt a világot.
Jelentkezünk a Versenyfutás a világ körülbe.
Jópofa.
Most komolyan, hova mész?
Mert itt nem maradhatunk.
Damont keresem.
Itt van.
Seriff! Mi járatban?
Elnézést, hogy zavarok, de beszélnünk kell.
Jöjjön be!
Bocsánat a titkolózásért, de Stefan nem tud erről.
- Szeretném, ha így is maradna. - Érthető.
- Jobb is, ha a fiatalok nem tudják. - Szóval, miben segíthetek?
Újabb támadás történt.
Egy középkorú nő. Kiharapták a torkát, a vérét lecsapolták.
- Ugyanaz a helyzet. - Már elnézést, de azt hittem,
a gond megoldódott azzal, hogy bekaróztam a szőkét.
Szerintem valakit még átváltoztatott.
Vagy valakiket, nem tudom.
A fedősztori továbbra is állattámadás,
de nem tudom, meddig álcázhatjuk ezzel.
A Tanács őrjöng. Azt hittük, megoldottuk.
És akkor, mit tehetünk?
Ön az egyetlen, aki megölt már vámpírt.
Azt reméltük, ön majd megmondja.
MA ESTE PÁLYAVÁLASZTÁSI TANÁCSADÁS
És aztán a balettes csaj, meg a piás salsázni kezdtek.
Akkor még ébren voltam.
Én viszont nem tudom, mikor aludtál el.
A Celine Dion ballada a rákról még megvolt?
Attól mindig sírni szoktam.
Ja.
Aztán a hangos bíró ordibált, amit nem bírtam, és lekapcsoltam.
Végigültem a Family Guyt, úgyhogy tartoztál ennyivel.
Valamiről lemaradtunk?
Találkozgatnak.
- Elég nehéz elképzelni. - Inkább egy ilyen kedves srác,
mint egy Damon-szerű sorozatgyilkos vámpír.
Hogy állsz ahhoz a kérdéshez?
Teljesen kész vagyok.
Damon rám támadt. Csoda, hogy élek.
De hálás is vagyok.
Stefannak. Megmentette az életemet.
Láttad ma?
Azóta nem, hogy visszavonulót fújt. Talán már el is ment.
Nem menne el búcsú nélkül.
De, simán. Azt hiszi, ezzel megvéd.
Így tisztább.
És mit akarsz tenni?
Mit tehetnék? Könyörögtem neki, hogy maradjon,
ha tovább kérlelem, én leszek az önző.
- Így jártam, és kész. - Lehet, hogy jobb is.
Mi? Miért?
Milyen jövőtök lett volna, ha itt marad? Gondolj bele!
- Meghúzom mindjárt. - Bocsi!
A JÖVŐD ÍGÉRETE
- Te voltál...? - Nem, esküszöm.
- Francba. - Így most milyen? Nem ferde?
Köszönöm, hogy megkeresett.
- Szóljon, ha eldöntötte. - Feltétlenül.
Ez megint mi volt? Kit öltél meg?
Szállj már le rólam!
Egy, ne ráncigálj!
Kettő, ha én lettem volna, okosabban csinálom.
Három, van itt másik vámpír is.
- Az kizárt. - Ezek szerint nem.
De ki lehet?
Nem mindegy? Mi úgyis elhúzunk innen.
Így nem mehetek el, ezt te is tudod.
Hogy találhatjuk meg?
Ezt bízd a felnőttekre.
Akkor később, jó?
- Rendben. - Szia!
Szia.
Beszélnünk kell.
- Mi van köztetek Forbes-szal? - Semmi.
Láttalak titeket a folyosón. Előttem ne akard titkolni.
- Blokkolod, mi? - Nem, semmi olyasmi.
Sosem az. Mígnem "közös emberek" lesztek.
- "Közös emberek"? - Aha.
"Ma nem megyünk buliba".
"Egy meccset sem hagyunk ki."
"Nekünk nem tetszik a piros szín".
Össz-vissz két közös programunk volt.
Mondtam, "közös".
Szóval, fogalmad sincs, ki lehet?
Nincs.
De biztosan még új, mert aki így otthagy egy hullát,
az vagy hanyag, vagy így akar üzenni valamit.
- Biztos, hogy nem Damon volt? - Nála semmi sem biztos,
de látványosan visszafogta magát, így nem látom az értelmét.
Mit akarsz tenni?
Damon már keresi.
Figyelj.
Megígértem, nincs több titok,
ezért ezt is elmondtam. Légy óvatos.
Mikor megláttalak, azt hittem, elköszönni jöttél.
Még nem.
- Na, milyen? - Ijesztő.
Találtam egy naplót apa cuccai között. Jonathan Gilberté, a 19. századból.
Elég durva.
Démonokról meg valami mészárlásról írt.
Igen, ő író volt. Rémtörténetek, horrornovellák.
Ja, hogy csak kitaláció?
Azt hittem, idegbeteg volt, vagy alkesz.
Hát, Gilbert
vélhetően kicsit mindkettő volt.
- És most mit csináljak vele? - Semmit, mindjárt ott vagyok.
Tudnál sietni? Lenne még dolgom.
Most már ideadhatod.
És ehhez kellettem ennyire?
Mert én megzavarnám a jelet.
Akkor mehetek? Csak fél napomnak tettél keresztbe.
Beülsz a kocsiba, hazamész,
és elfelejted, hogy láttál.
- Hát jó. Szióka! - Szia.
Még van egy raklapnyi fagolyóm, úgyhogy ne ficánkolj.
Mégsem fogsz jól járni, hidd el.
- Magadnak köszönd. - Micsodát?
- Te tettél ilyenné. - Én megöltelek. Nem változtattalak át.
Már tudom, mik vagytok az öcséddel.
Figyeltelek titeket. Tudtam, hogy idejöttök.
Aminek örülök, mert lennének kérdéseim.
Előbb nekem. Ki változtatott át?
Honnan tudjam?
Csak arra emlékszem, hogy felnyársaltam az öcsédet,
te meg elkaptál. Ennyi.
Utána a föld alatt ébredtem egy benzinkút mögött a 4-es főútnál.
Valaki eltemetett.
Van ilyen.
- Megharaptál. Csak te lehettél. - Basszus.
Vámpírvért kell innod, mielőtt meghalsz.
És én nem adtam.
Egy másik vámpír talált meg. Ő itatott a véréből.
- Ki? - Én is ezt szeretném tudni.
Nem kaptam használati utasítást.
Nekem kell megtanulnom a szabályokat.
Egyik percben még sikeres kisvárosi riporter vagyok,
a másikban meg nem tudok bemenni a saját házamba,
mert a lábam megáll a küszöbnél!
- Be kell, hogy hívjanak. - Tudom.
- De én egyedül lakom. - Az szívás.
Így maradt a Ramada, ahol egész nap tévét bámulok,
és mindent felzabálok, még a takarítószemélyzetet is.
Lehetne rosszabb is.
csak a vérre tudok gondolni.
És az ölésre. Muszáj ölnöm.
És mást se teszek.
Ráadásul tetszik.
Belül feszülök.
Üdv a klubban.
Várjál. A rendőrség csak egy hullát talált.
Egyet otthagytam. Fáradt voltam.
De a többit elrejtettem. Itt vannak hátul.
- Ne idegesíts. - Egyre több lesz.
Szóval, mi újat tudunk?
Egyelőre semmi újat.
Az embereim folyamatos készenlétben állnak.
De ha ön aktivizálná magát, ne habozzon,
fogjon egy karót, és hajrá!
Milyen óvintézkedéseket tehetünk?
A zsúfolt közterületek a legbiztonságosabbak.
Így legalább látjuk a gyerekeinket.
- Mit akarsz? - Csak fura, hogy itt látlak.
A művészet kultúrát feltételez, és a kultúráról nem te jutsz eszembe.
Bekaphatod.
- Még mindig űrhajós lennél? - El se hiszem, hogy emlékszel.
Még az alufólia sapkára is, amit a fejedre húztál.
Kicsi voltam.
És hogy vagy?
Voltam jobban is.
Te?
Mert hallottam ezt-azt.
Igaz, hogy te és Stefan...?
Igen. Igaz.
Na és nálatok, Matt Donovan?
- Mi van Caroline-nal? - Ne kezd már te is.
- Miért? - Barátok vagyunk.
- Semmi komoly. - Nem?
Nem.
Miért vagyok túláradóan érzelmes?
Csak a volt barátnőmre tudok gondolni.
Vele akarok lenni, megharapni, meg ilyenek.
Valószínűleg szereted.
Minden korábbi érzés felerősödik.
Fontos, hogy uralkodj rajtuk.
Mi van ezzel a nap dologgal?
Sosem voltam éjjeli bagoly.
Te simán elvagy olyankor, ami igen laza.
A Tanács nem gyanakszik rád. Ez nincs a naplókban.
- Naplók? - Igen, az alapítok
feljegyzéseiben. Apáról fiúra szálltak. Na, ki vele.
Hogy járkálsz nappal?
- Ki változtatott át? - Hogy tudsz nappal is kimenni?
Ki változtatott át?
Na, jó. Eddig türelmes voltam.
Most tényleg megöllek.
Akkor sosem tudod meg.
- Válaszolj a kérdésemre! - Előbb te!
Ez így akkor patthelyzet.
Nem érek rá. Ölnöm kell.
El is kezdem rögvest.
A francba!
Ha jól sejtem, nem azért jöttél, hogy a jövődet tervezgesd.
Csak rám vigyázol.
Hogyha nem baj.
Amúgy orvosnak készültem,
még az egész előtt.
De így nem lehettem.
A vér miatt?
Igen.
Aztán próbálkoztam mindenféle mással is.
Csak egyik sem állt közel hozzád?
De, szerettem mindet, csak...
Mindig váltanom kellett, hogy ne vegyék észre, hogy nem öregszem.
- Ez években hogy mérhető? - Pár év általában.
Néha kevesebb.
És mindig elmentél?
Nem tehettem mást.
És te?
Mi akarsz lenni, ha nagy leszel?
Ne beszéljünk az én jövőmről.
A szavaidból egyértelmű, hogy te nem leszel a része.
Nem az, hogy nem akarok a része lenni...
Csak nem tudsz. Értem én.
Elmondtad már néhányszor.
És köszönöm, hogy óvni akarsz,
de ha menned kell, inkább menj.
- Bújtass el! - Miért, mi van?
Féregveszély.
Itt van Logan?
Mi, Logan Fell?
Stefan, mi ez az egész?
Jenna, te menekülsz előlem?
Vigyázok magamra.
Elena, elmennétek picit máshova?
Gyere.
Mit akarsz itt?
A bátyád ugyanezt kérdezte.
És megelőzve az átváltozással kapcsolatos felesleges kérdéseket,
áruld el, ami engem érdekel.
Hogy lehetnék fénybenjáró?
Tudtommal csak Damon és én vagyok erre képes.
De mindketten titkoljátok, hogyan.
Úgyhogy nyilván megvan a módja.
Ha még nem tűnt fel, én itt elég közkedvelt vagyok.
Szóval nagyon könnyedén leleplezhetlek.
Mondjam el, hogy tudnál nappal is járkálni?
Várom.
Sehogyan.
És engem ne fenyegess soha!
Mikor Logan az este megjelent, mit mondott?
Hazug bájolgás, idióta vigyor, bociszemek.
Komolyan, Jenna!
- Hogy viselkedett? Kért valamit? - A szokásos formáját hozta.
Bájosan, talán hevesebben, mint általában,
nagyon el akarta érni, hogy beengedjem.
Mi?
Jó, akkor most nagyon figyelj rám!
Soha, semmilyen körülmények között ne beszélj vele.
Halál komolyan, Jenna. Tényleg soha!
Helló, Elena. Jenna.
Üdv, Mr. Saltzman.
- Reméltem, hogy ma itt talállak. - Itt lehet legjobban ismerkedni.
Akkor én megyek.
Logan Fell vámpír lett.
Ha megtalálom, egyenként tépem ki a végtagjait.
Mit csinált? Jól vagy?
Nem. Most nagyon nem.
Csapdába csalt.
Meglőtt.
Úgyhogy berágtam rá. Indulok megkeresni.
Ne fáraszd magad,
- az iskolában van. - Hülyéskedsz?
- És mi a francnak ment oda? - Kóstolgatja a népet.
Ott a helyem.
Na?
Lesz újabb vallomás?
- Hova készülsz? - Indulok a jövő útjára.
- Ez lenne. - "Hírszerkesztő riporter"?
Igen. Annak készülök.
Miért kell így nézni rám?
Még újságot sem olvasol.
Liz.
Logan.
Mit akarsz tenni, leszúrsz?
Hogy újra betemess a föld alá? Ezúttal milyen e-mailt írnál?
Nem volt más választásom.
Te ribanc!
Én meghaltam érted!
Ezért a városért.
Hatéves korom óta ismertél.
Te meg a szőnyeg alá söpörtél, mint a mocskot szokás.
- Tudtad, mire vállalkoztál. - Közétek tartoztam.
Most már közéjük.
Vigyázz, merre mész, seriff!
Azonnali erősítést az iskolához!
Csak a beavatottak tudják. V5 történt.
Nem is tudtam, hogy rajzolsz.
- Fakultáció. - Tök jó.
A képregényeket bírod? Én abban utazom.
Mit nyomulsz?
Ez is közös téma lehet.
Miért, mi a másik? Vicki?
Haverkodjunk, mert közös csajunk volt?
Ilyen alapon a fél várossal haverkodhatsz, akik átmentek rajta.
Helló, hé!
- Nyugi, nyugi. - Befejezni!
- Higgadj le, kishaver! - Te is. Gyertek velem.
Polgármester úr! Hova viszi őket?
Elbeszélgetünk.
A bunyót kövesse béke, egyetért? Nyomás!
Hol vagy, Bonnie? Én már mennék.
Kint várlak.
Jó estét, bajba jutott hölgy! Elvihetem?
Ne már! Logan Fell a 9-es csatornától? Tényleg te vagy?
Eleget vigyáztam rád pisis korodban, ne gúnyolódj!
Bonnie jött volna értem, de hívni sem tudom.
Szívesen elviszlek.
- Útba esik. - Jó.
- Ez szerintem a sors. - Már micsoda?
Pont ma találtam ki, hogy riporter leszek.
Közben kérdezhetek pár dolgot?
Amennyit csak akarsz. De előbb kösd be magad.
Igenis.
- Hali! - Szia.
Nem láttad Logan Fellt, a tévést?
De. Pont most vitte haza Caroline-t.
Maradj itt!
Na jó, vezessük le a feszültséget.
Bunyózzatok! Rajta!
Mit csináljunk?
Én nem fogok verekedni.
Én se fogok, uram.
Nem bent ütjük egymást, mint a kisiskolások.
Kint rendezzétek le a dolgot, férfi módra. És le van tudva.
Az én apám is erre tanított.
Szóval tessék lerendezni. Verekedjetek!
- Ne már, apa. - Én biztos nem fogok.
Azt mondtam, verekedni!
Mi folyik itt?
Csak megbeszéljük a dolgot a srácokkal.
- Semmi vész. Menjen csak be. - Dehogy megyek,
amíg nem kapok választ a kérdésemre.
Mit művel itt?
Ez most nekem szólt?
- Talán egy diákjának néz? - Nem.
Inkább egy kifejlett, ősmacsó orángutánnak.
Velem így ne beszéljen!
Seperc alatt kirúgatom.
Nyugodtan.
De akkor én hívom ki a parkolóba megbeszélni a kettőnk ügyét.
Benne van?
- Meg fogja bánni. - Hát persze.
Jól vagy?
Merre vagy?
A lányodat érdekli az újságírás.
Egy leendő kolleginát nem utasíthattam el.
Mit akarsz?
Az elégtételt, hogy vámpírt faragok belőle.
A bosszú édes, tudod?
Szedd ki a lányt!
Logan, mi volt ez? Logan!
Seriff? Halló, itt Damon.
- Caroline hol van? - Nincs baja.
Itt vagyunk az Elm Streeten.
Megkérdezem még egyszer.
- Ki változtatott át? - Mondtam, hogy nem tudom.
Ezzel simán le tudom szedni a fejedet.
- Biztos nem rémlik? - Hogy állhattál melléjük?
Nem álltam sehova. Felidegeltél, ezért megöllek.
- Ki változtatott át? - Nem tudom.
- Na jó, így jártál. - Ne!
- De tudom! - Hazudsz!
Azt hiszed, csak téged érdekel az a sír
a régi templom alatt?
Ha kamuzol, véged.
Nem kamuzok. Máshogy is megtörhet az átok. Segíthetünk.
Gyere el a romokhoz.
Üssél le! De emberesen. Mintha élnél.
- Hol a lányom? - Jól van.
Az öcsém hazavitte.
Sajnálom, seriff.
Ez túl erős volt.
Rendben.
- Caroline? - Már jól van. Hazavittem.
Megrémült, de csak arra emlékszik, hogy Logan megtámadta.
- Logan hol van? - Damon
- elintézi. - Mármint..?
Láttad, mi történt, ugye?
Így, gondolom, már elfogadod, hogy nem lehetünk együtt.
Igen, sok minden kezd világossá válni, Stefan.
Gyere,
hazaviszlek.
Hazajutok.
Tudom.
Na jó, akkor kösz.
Csá!
Mit akarsz?
Nem is tudom,
csak fura volt
ez a dolog apáddal.
Sűrűn szokott ilyen lenni? Ezzel kell megbirkóznod?
Mert akkor megértem.
Tényleg.
- Ezt most miért kellett? - Te ne sajnálj!
Nem kell ilyennek lenned.
- Tényleg. - Húzz innen!
Miért van bajod mindennel?
Nem tudom. Jól van?
Nem tudom.
Amit délután mondtam a lelépésedről, azért bocs.
Dehogy. Jogosan mondtad.
Kérdezted, hogy mi leszek, ha nagy leszek.
Író akartam lenni.
Anyu is támogatta ezt,
mióta csak olvasni tudok.
Segített, bátorított, ő vette az első naplómat.
Aztán meghalt.
És azóta képtelen vagyok folytatni.
Mert közösen volt jó.
Azt hiszed, a sok rosszat te hoztad az életembe,
pedig már mind benne volt.
Eltemetett.
Ez más.
Attól még nem fáj kevésbé.
Tudom, nem könnyű megérteni,
de érted teszem.
Nem!
Helyettem ne hozz semmilyen döntést.
Ha elmész, magad miatt menj.
Mert én tudom, mit akarok.
Stefan, szeretlek.
Ne!
Elena, nem megy.
De igen.
Ne rejtőzz előlem!
- Te ki vagy? - Jenna barátja.
Jenna küldött?
Nem, magamtól jöttem.
Vagy úgy!
Most biztos bátornak érzed magad, de inkább hülye ötlet volt.
Most már mindegy, itt vagyok.
És mit akarsz?
Jenna rendes nő. Csak jót érdemel.
Én pedig megadnám neki.
Ezt fenyegetésnek szántad?
Esetleg meg is ütsz, vagy beszólsz valamit?
Nem kenyerem az erőszak.
- Ezek szerint a gondolkodás sem. - Miért is nem?
Mert fogalmad sincs, kivel kezdtél.
Hazadobsz?
Persze.
Figyelj, én bírom Caroline-t.
Van benne valami, ami tetszik.
Nem fogok magyarázkodni, vagy elnézést kérni érte.
- Tőlem. - Csak azért, hogy ne műsorozz miatta.
Jól van.
Igen?
Máris ott vagyok.
Még nem is voltam a szobádban.
Sokat nem változott az évek alatt.
Mindig mindent így hagysz, ha költözöl?
Ez az egyetlen hely, ami nem változott.
Itt őrzöm azokat az emlékeket,
amiket érdemes.
Jó sok lehet.
Igen.
Nem vagy szomjas?
Kicsit. Te?
Kösz, nem.
De neked akkor hozok valamit, jó?
Jó.
- Halló? - Szeretnék köszönetet mondani.
Nem tudom, hogy csinálta.
Én meg nem tudom, mit.
Megtaláltuk Logan holttestét a régi Fell raktárnál.
Elintézték.
Ott halmozta fel az áldozatait.
Micsoda?
Az egész város nevében
köszönöm.
Elena?
VÁMPÍRNAPLÓK nevében