Az előző részek tartalmából:
Több mint egy évszázada titokban éltem. Mostanáig.
Tudom, veszélyes, de meg kell ismernem.
Elena kiköpött Katherine.
- Szevasz, tesó! - Damon!
Megölte Zachet, megölte Tannert, átváltoztatta Vickit. Végzek vele.
- Nem teheted! - Tényleg jobb, ha távol maradsz tőlem.
- Ez meg mi? - Egy nagyon fontos kristály.
Családunk egyik leghatalmasabb boszorkányáé volt.
- Emily Bennetté. - Kérem vissza a kristályomat.
- Bonnie-nál van. - Szerezd meg!
Soha senkinek ne add vissza.
A mai órán az árnyékszámításról fogunk tanulni.
Így magasságot lehet meghatározni a nap árnyékával.
Ahhoz például, hogy megmérjük egy árnyék távolságát,
ezzel a mérettel határozzuk meg
a hosszúságot.
Ezt pedig a forrás magasságával kell megszoroznunk.
Párkánymagasságot mérhetünk dőlésmérő használatával is,
amit majd a holnapi órán fogok bemutatni.
A jegyzeteket megkapták, de hadd emlékeztessek...
Halló?
- Kérlek, segíts! - Ki vagy te?
Emily.
Magad is tudod.
Az elődöd.
Hol vagyok?
Ott, ahol minden kezdődött.
És ahol véget is ér.
Nem. Ez nem valóság.
Segíts!
A két módszer annyiban hasonló,
hogy a megfelelő háromszög adja mindkét esetben a pontos értéket.
Most mit bámulsz? Előre nézz!
...ami 45 fokos szöget zár be a...
VÁMPÍRNAPLÓK
- Beszéltél Bonnie-val? - Haragszom rá.
- Előbb kérjen bocsánatot. - Legyél te nagyvonalúbb.
Őmellette nehéz.
- Miért vagy rá kiakadva? - Mert sunyi tolvaj!
Kapott tőlem egy nyakláncot, amit nem akar visszaadni.
- Ez elvi kérdés. - Na jó, ebből inkább kiszállok.
Jó. Te jössz. Mi van Stefannal? Beszéltetek?
- Kerül. - Miért?
Bonyolult.
- Majd találkozunk. - Szia!
- Hali! - Szia!
Jó reggelt mindenkinek!
Na, kérem.
Mi van veled?
Alaric Saltzman.
Nehéz, tudom. Egészen nyelvtörő.
A Saltzman német eredetű.
A családom 1755-ben érkezett Texas államba,
de én már Bostonban születtem és nevelkedtem.
Az Alaric az ük-üknagyapámtól ered,
akinek azóta is hálálkodom.
Kiejtés szerint eleriknek mondanánk,
de alarik. Rendben?
De maradhattok a Ricknél.
Az új történelemtanár vagyok.
Ébresztő!
Elkésel a suliból.
Te mit csinálsz itt?
Békülök.
Kell a vérkeringéshez.
Jót tesz a holt testnek.
- Jól van, ne haragudj. - Engedj ki, jó?
Sikerült levakarnom magunkról a várost. Jót akartam.
De bocsánat.
Hogy örülj, nem eszem emberből, mondjuk egy hétig.
Addig vállalom a diétádat, csak ne legyen tollas.
Értem, hogy a legjobb barátod megölése durván gonosz volt,
ám található benne humor.
- Engem utánzol? - Igen, Stefan.
Most, hogy a vámpírgyűlölők titkos társasága leszállt rólunk,
újra az lehet terítéken, hogyan keserítsem az életedet hétről hétre.
Én meg újra duzzoghatok, Elena után vágyódhatok és homlokráncolhatok.
De jó. Tetszik.
És főképpen lekerülhet a lepel ördögi tervemről,
avagy Mystic Fallsba visszatérésem valódi okáról.
Jó. Ennyi volt.
Ez annyira tipikus, Damon. Mindig tiéd az utolsó szó.
Aztán valahogy a régi templomkertbe kerültem,
utána pedig az erdőben ébredtem.
És az ősödet, Emilyt, végig láttad?
Te hiszel a szellemekben?
- Két hete azt mondtam volna, nem, de most... - Engem kísértenek.
Nem értem. Miért Emily?
Nagyi szerint hatalmas boszorkány volt a polgárháború idején,
és ez a medál az övé volt. Boszorkánytalizmán.
És minden akkor kezdődött, mikor hozzád került?
Szerintem ezzel lép kapcsolatba velem.
- És erről mint mond a nagyid? - Nem merem megkérdezni.
Azt mondaná, fogadjam el. De én nem akarom.
Inkább legyen vége.
Helló, Mr. Saltzman, Jeremy Gilbert vagyok. Látni akart?
Tudtad, hogy az előző tanárodnak volt egy "gyökérmappája"?
Nem viccelek, ez volt rágépelve a fedőlapra.
A bajkeverőkről ír ebben.
De legnagyobbrészt rólad szól.
Ne aggódj.
Nem érdekel. Tiszta lappal indulsz.
Nos.
Beszéljünk a jegyeidről.
Tudom, elég gázosak, de próbálok javítani rajtuk.
Látom, csak az a gond, hogy mindjárt itt a félév,
és még bőven bukásra állsz.
Most kell azt kérdezned: "Hogy tudok ezen változtatni?"
Köszönöm s kérdést. Mit szólnál egy kis plusz munkához?
- Persze. Benne vagyok. Abszolút. - Akkor írni fogsz egy dolgozatot.
- Rendben. Miről? - Bármiről.
Keress egy témát. Legyen helyi. Nem Wikipedia cikkmásolatot várok.
Ennek a városnak van bőven történelme,
úgyhogy járj utána, erőltesd meg magad, és aztán megtárgyaljuk.
- Rendben? - Persze, hogyne.
Klassz gyűrűje van.
Kösz. Apámé volt.
Kicsit giccses, de ereklye tudod.
Egy hetet kapsz.
- Ez komoly? - Teljesen...
- Hali. - Szia!
Mi a bajod?
- Mi lenne? - Ez a "hali".
Már másodszor halizol.
Más szót ma nem ismersz?
- Mi a gond a "hali"-val? - A kínos helyzetet leplezed vele.
Az ágyamban töltötted az éjszakát.
Ölelgettél, aztán kiosontál, hogy ne kelljen a szemembe nézned.
Ami csak balfékekre jellemző, és nekem nem jön be.
Most meg itt halizol? De komolyan
Oké, a buli után szánalmas, szenvelgő romhalmaz voltam,
de ne hidd, hogy egy riherongy vagyok.
Már nem hagyom, hogy bármilyen pasi szívasson.
Hallottam anyukádat megjönni, és nem akartam, hogy miattam bajba kerülj,
ezért másztam ki az ablakon.
Kimásztál az ablakon. Újabb balfék húzás.
Anyukád a seriff. Ami meg a "hali"-kat illeti,
az biztos, hogy első óta minden nap így köszönök neked.
Te meg ebből indítottad az egészet? Inkább ez a balfék.
- Szia! - Ma be se jöttél. Aggódtam érted.
Tudom, megkaptam az üzeneted és bocs, hogy nem válaszoltam,
de amit mondani akarok, nem telefontéma.
Egy sima "Nem öltem meg a bátyámat" sms is elég lett volna.
Nem öltem meg, bármennyire is megérdemelné.
Ezért neked lehet hálás.
Mit akartál elmesélni?
Abbahagyom a sulit.
Odébbállok, tartom a távolságot.
Mindenkinek így jobb.
Csak az iskolát hagyod, vagy engem is?
Köszönöm, hogy szóltál.
- Tényleg jobb lesz. - Igen, biztosan.
Most haragszol, jó. Ha haragszol, könnyebben el tudsz felejteni.
Na, jó. Utoljára kérem.
- Sikítani fogok. - Azt ne!
Maradjunk higgadtak.
A nyakláncot akarom.
Nem lehet a tiéd.
Nem vehetem el, de odaadhatod. Neked akarok segíteni.
- Nem kell a segítséged. - Dehogynem, csak nem tudsz róla.
Belebotlottál valamibe, és ki kéne botolnod belőle.
- Hagyj békén, vagy esküszöm... - Ne! Ne fenyegess!
Figyelj! Egy, múltkor te bántottál. Kettő, én téged nem szeretnélek.
Ha hiszed, ha nem, Bonnie, én óvni akarlak.
Hadd segítsek, és Emily sem fog többé zaklatni.
- Honnan tudsz róla? - Sok mindenről tudok.
A kristályról többet tudok nálad.
Arra használja, hogy beléd bújjon.
Látod, mennyire félsz?
És félhetsz is. Mert ha nem tőled kapom vissza,
akkor Emilytől fogom megszerezni.
Legközelebb, ha előjön játszani, mondd neki,
hogy megegyeztünk.
Rémisztő, Elena. Nagyon megijesztett.
Damont messziről kerüld el.
Én kerülném, de folyton megjelenik.
Ne legyél egyedül. Ma este jöhetsz is hozzám.
Jó buli lesz együtt.
Most meg hova mész?
- Jól vagy? - Most már igen!
Minden bajomról ez a lánc tehet.
- Miért csak most jutott eszembe? - Mit szól hozzá a nagyid?
Nem őt kísérti egy 150 éves szellem, nem igaz?
Jó, felőlem.
Bírom az olyan pasikat, akik egyedül esznek.
Olyan vagány.
Azt hittem, még mindig depis vagy Logan miatt.
A férfiakról lemondtam.
Attól még távolról figyelhetem őket.
Bemutathatlak.
Szia.
Kösz, hogy jöttél. Nem hívtalak volna, ha nem lenne fontos.
Tudom.
- Megfenyegette Bonnie-t. - Mit akarhat tőle Damon?
Kapott egy nyakláncot Caroline-tól, ami állítólag Damoné,
aki most vissza akarja szerezni.
- Állandóan zaklatja. - Egy nyaklánc miatt?
Nem egy sima nyaklánc. Valami köze van Bonnie őseihez.
Egy nőhöz, aki a polgárháború idején élt itt...
Akkor ti is itt voltatok.
Igen, ő Emily.
Katherine cselédje volt, boszorkány.
Te tudtad?
És Bonnie-ról is?
Mikor először meghívtál vacsorára, rájöttem.
Most már Damon is tudja.
És valamiért kell neki a nyaklánc.
Hogy néz ki?
- Egy régi keretes medál... - Borostyánkővel.
Hát persze. Még Katherine-é volt. Emilytől kapta, vagyis...
Vagyis?
Nem tudom. De kiderítem. Beszélek Damonnal.
És el fogja mondani?
Kiszedem belőle.
- Megvan már a téma? - Még nincs.
Helyinek kell lennie, és nem a netről, szóval...
- Könnyű. Ott vannak apád cuccai. - Milyen cuccok?
Hogy a család hogyan jött át az óvilágból.
A felmenőink története.
Apád sokat foglalkozott a családi történelemmel.
Minden ott van dobozokban.
- Mr. Saltzman. - Jeremy. Mi a harci helyzet?
- Ő a nagynénim, Jenna. - Alaric Saltzman. Nagyon örülök.
Jeremy épp a készülő dolgozatáról mesél.
Kösz, hogy ad neki még egy esélyt.
Hát, ez az első napom, úgyhogy be kellett vágódni.
Szóval, Stefan...
Gondolkodtam. Szerintem újra neki kéne futni.
Adjunk még egy esélyt ennek a testvérdolognak.
Végül is valamikor régen, olyan jól megvoltunk.
Nem megy, Damon. Nem fogok megbízni benned többet.
Mindenkit megölsz, és gonosz vagy. Annyira gonosz, és...
Nem bírlak utánozni, képtelen vagyok ilyen visszafogottságra.
Kérnék egy kávét. És mi a pia oka?
Feszült vagyok. Diétázom. Igyekszem láthatatlan maradni.
Akkor állj tovább. Használj egy másik várost vérbanknak.
Azért elvagyok.
Kösz.
Nem kell szemmel tartanod.
- Nem azért vagyok itt. - Akkor miért?
Miért ne?
Bocsánat. Tessék, kimondtam.
Ha annyira kell az a bűnronda nyaklánc, tartsd meg.
Tiéd lehet.
És ha kihajítottam volna, megint haragudnál?
- Eldobtad? - Tudom, hülyén hangzik.
- Rémálmokat okozott. - Akkor már vissza is adhattad volna.
Minek, hogy továbbadd Damonnak?
Ő le van szarva. Manikűrözünk, vagy nem? Kinél van szerkó?
Ott a táskámban.
Na és, Elena, ezúttal kábé meddig lesztek fasírtban Stefannal?
Vagy most ez végleges?
Nem tudom, Caroline.
Hogy lehetsz ilyen szemét hazug, Bonnie?
- Mi van? - Caroline!
- Nem hazudtam, Caroline, esküszöm. - Tanúsítom.
- Láttam, ahogy eldobta a mezőn. - Akkor magyarázd meg!
Emily?
- Milyen Emily? - A szellem?
Nektek már olyanotok is van?
- Caroline, légyszi. - Csak tudnám, miért nem hagy békén.
Na jó, mondjátok már, mi van! Miért zártok ki a beszélgetésből?
Állandóan ez van.
- Nem igaz. - De igen.
- Sosem figyelsz. - Ez meg hülyeség!
- Boszorkány vagyok. - Ennél újabbat mondj.
Látod? Megint ez van, én elmondok valamit,
rajtad meg átmegy.
Én figyelek! Most erre hogy nem figyeltem?
Jeremy szépen itt hagyott.
- Igen? Hova ment? - Haza.
Szerencsére nincs messze.
Ezek szerint ön is itt lakik? A városban él?
Igen, most megint. Egy időre elmentem, de visszajöttem.
- Miért ment el? - Tanultam.
- Ami a hivatalos verzió. - Na jó.
Palira vettek. Egy Logan nevű alak.
- Mit csinált? - A szokásos.
Átvert, megcsalt, újra összeszedett, újra elment.
Maga jön. Van hasonló, szomorú romantikus sztorija?
A szokásos. Nagy szerelem, gyors házasság,
halott feleség.
Igen, ez általában megöli a beszélgetéseimet.
Mi lett vele?
Ez az, amit velem együtt az Észak-Karolinai Rendőrség
is tudni szeretne. Az ilyet hívják döglött aktának.
- Miért pont ide költözött? - Kellett az új környezet.
És jó is itt. Történelmi hely.
Mázlista.
Inkább a sok évtizednyi gyakorlás gyümölcse.
- Megint nyertél. - Még szép, sokkal jobb vagyok.
Az én stílusommal akarsz legyőzni?
Elég átlátszó, de próbálkozni lehet.
A szomorú tekintetet jobban szereted?
Most komolyan, miért szórakozol velem?
Ez érdekes kérdés,
ha abból indulok ki, hogy hónapok óta ezt kérdezem tőled.
- Idegesítő, ugye? - Talált.
Bonnie?
Figyelj, erről nem tehetek.
Hallod? Egyszerűen nem hiszek az ilyen...
De ha te igen, akkor rendben.
Legyen, melletted állok,
mert a legjobb barátnőmnek tartalak.
És ezt úgy mondom, hogy Elena hallja
minden szavamat a konyhából.
Nem tudtam, hogy számodra ez tényleg valós,
de akkor figyelni fogok.
- Jó? - Jó.
Elena, most már jöhetsz! Dumáltunk!
Túl sok a dráma ebben a szobában.
Na, mi legyen?
Nekem van egy ötletem! Tartsunk szeánszot.
- Nem tartom jó ötletnek. - Most miért?
Idézzünk csak szellemet.
Ennek az Emilynek van mit elmagyaráznia, nem?
- És most mi jön? - Nem tudom.
Csönd legyen, és koncentráljatok.
Na, jó. Szem becsuk.
Most nagy levegő.
Bonnie? Hívd!
Emily.
Itt vagy?
Tényleg? "Emily, itt vagy?" Ennyit tudsz?
- Ne már! - Jól van, várj!
Emily.
Hívlak téged.
Tudom, hogy üzeneted van.
Meghallgatom.
- Ez most az volt? - Igen, szerintem az.
Szerintem meg a huzat.
Mondd, hogy jelezzen.
Hallod?
Emily, ha közöttünk vagy, mutass másik jelet.
Hagyjuk, nem jön össze.
Ezt ne! Nem csinálom!
Kapcsolj villanyt! Hallod, kapcsold már fel!
Jó, várj! Mindjárt.
Nézzétek! Eltűnt a nyaklánc.
- Mit csinálunk itt? - Haverkodunk. Megy!
Te vagy. Dobhatod.
Ne feledd, ki tanított erre a játékra.
Ez fájt.
A diéta hátulütője: ha eltalálnak, tényleg fáj.
Lenyűgöztél, Stefan.
Piáltunk, dartsoztunk, nosztalgiáztunk focival, és most...
a csillagos ég.
Mit akarsz tőlem?
Nem volt őszinte, Damon.
- A szerelmünk Katherinnel. - Jaj, ne már.
Elbájolt minket. Akaratunkon kívül.
Évekbe telt erre rájönni, megértenem, mit tett velünk.
Ne, Stefan.
Ezt nem ma fogjuk kivesézni.
Mire kell Katherine kristálya?
Honnan tudsz róla?
Ugyan. Tudtad, hogy Elena szólni fog.
És ki mondta, hogy Katherine-é? Emily az utolsó nap adta neki,
Én vele voltam, te nem.
Én láttam őt utoljára, Damon.
Szóval, mire kell a kristály?
- Nem mondta el? - Mással foglalkoztunk.
Helyben kitépem a szíved, nem telik semmibe!
Ja.
Ezt már hallottam.
Akkor mondok neked valami újat.
Visszahozom őt.
Na jó, vége a bulinak, Caroline.
Megmutattad, amit akartál. Add vissza a láncot!
Mi? Nem én tettem el!
- Mi volt ez? - Nem tudom.
Semmi. Jeremy? Itthon vagy?
Srácok?
- Uramatyám! - Bonnie!
- Engedjetek ki! - Bonnie! Bonnie!
- Ki van ott? - Bonnie!
- Megnézem a folyosót. - Jó.
- Mi van? - Próbáld a másik ajtót!
- Bonnie? - Légyszi!
- Bonnie! - Nyisd már ki!
- Bonnie. Bonnie? - Nyisd ki, kérlek!
Bonnie!
Nyisd ki!
Mi volt ez? Jól vagy?
Teljesen.
Ezt nem hiszem el. Képes voltál megjátszani?
- Ne hülyéskedj már! - Halálra rémisztettél!
Bonnie?
Jól vagyok.
Nincs semmi bajom.
- Hogy tudnád visszahozni? - Mielőtt Katherine-t megölték,
emlékszel, milyen volt itt a városban?
- Pánik és hisztéria. - A városiak vadászták a vámpírokat.
Mikor Katherine-ért jöttek, elmentem Emilyhez,
hogy óvja meg Katherine-t, bármilyen áron.
Megtette.
- Hogyan? - Csinált valami ráolvasást a kristállyal.
Míg mi azt hittük, Katherine is benn ég a templomban,
- ott sem volt. - Láttam, amikor bement.
Van egy sír a templom alatt.
A varázslattal Emily odazárta Katherine-t, hogy megvédje.
- Katherine él? - Hát, mondhatjuk így is.
Másfél évszázada van bezárva egy rejtélyes cellába.
Te vagy a szakértő vámpírok éheztetésében. Szerinted hogy van?
Tudtad, hogy a boszorkányok űrbéli eseményeket
is felhasználnak a varázslatokhoz? Hát én sem.
A kristálynak úgy adott Emily hatalmat,
hogy felhasználta az épp akkor elhaladó üstököst.
Vagyis hogy a kristály újra működjön,
az üstökösnek vissza kellett térnie.
Csak hát azok nem sűrűn járnak errefelé.
Aztán történt ez-az a kristállyal.
De az üstökös újra elhúzott, és most nálam a kristály.
Viszont sajnos Caroline-hoz vándorolt, majd Bonnie-hoz került,
és itt tartunk.
Nem értem, Emily miért tette ezt meg neked?
Tudta, hogy egyszer érte is eljönnek.
És megígértette velem, hogy a vérvonala megmarad.
Emlékszem. Megmentetted a gyerekeit.
Ez az egy oka annak, hogy Bonnie-t sem téphetem szét,
hogy visszaszerezzem a kristályt.
Így egyeztünk meg.
Na jó,
dobunk még párat?
- Nem hiszem el, hogy így bevettem. - Jól vagy?
- Mennem kell. - Ha ő megy, akkor én is.
- Nem mehettek el. - Simán.
Pont elegem volt mára a kamu boszorkányosdiból!
Köszönöm a vendéglátást.
- Innentől menni fog. - Hova mész?
- Oda, ahol minden kezdődött. - Bonnie!
Bonnie?
Úristen!
Emily!
Nem kerülhet hozzá. El kell pusztítanom.
Várj!
- Mi ez az egész? - Nem tudom. Az ajtó nem...
Mi az isten...?
Én hazamegyek.
- Mi a baj? - Bonnie az előbb...
- Mi történt? - Emily megszállta őt.
- Mondott valamit. - Pontosan mit?
Azt, hogy "Nem kerülhet hozzá. El kell pusztítani."
- És utána elment. - Jó, és szerinted hova?
Azt nem tudom.
A romokhoz. A templomhoz, a régi temetőnél.
Ott látta az álmában is Emilyt.
- Segítenünk kell neki. - Jól van.
Maradj otthon. Én majd megkeresem.
Szervusz, Emily.
Megváltoztál.
- Nem fogom hagyni. - Megállapodtunk.
Azóta más a helyzet. A családomat kell megvédenem.
Őket én megvédtem. Tartozol nekem.
Tudom.
- Sajnálom. - Az most nagyon kevés lesz.
Az ki van zárva, én sokkal szánalmasabb vagyok.
Nehogy azt hidd. Bénázásban verhetetlennek számítok.
Nem. Akkor menjünk rá a gimire.
Fogszabályzó. Melltartó "A" kosár.
Szemüveg, pattanásos bőr.
Nyugodtan...
Tudod mit? Inkább most nem hívlak be.
- Jeremy. - Majd máskor.
Jó éjszakát, Jenna!
Látom, megtaláltad a dobozokat.
És velük ezt is.
Én és Logan.
- Ez durva. - Nem, az a durva, hogy a töritanárommal kavarsz.
Nem kavarok vele.
Még.
Jonathan Gilbert naplója 1864. június
Na, gyere.
Ez fáj!
Ezért iszom én embervért.
Stefan?
- Helló, Emily. - Ezek az emberek nem érdemlik ezt.
Ne ismerjék meg az igazi gonoszt!
Milyen igazi gonoszt?
Emily, esküszöm, ezt nagyon megbánod.
Nem szabadítod őket erre a világra!
Őket?
- Mit hagytál ki a sztoriból, Damon? - Teljesen mindegy.
Emily, halljam, mit tettél!
Hogy őt megmentsem, a többit is meg kellett.
- Mindenkit megmentettél a templomból? - Eggyel jött a többi is.
Engem a többi nem érdekel. Nekem csak Katherine kell.
Tudtam, hogy nem szabad elhinnem egy szavadat sem. Itt nem szerelemről,
- hanem bosszúról van szó. - A kettő nem zárja ki egymást.
- Ezt nem teheted! - Miért nem?
27 embert öltek meg, és ráfogták a háborúra.
- Megérdemlik a sorsukat! - 27 vámpírt, Damon!
Mert azok voltak. Nem hozhatod őket vissza!
- Bőven rászolgált a város. - Ártatlan embereket okolsz azért,
ami 145 éve történt!
Ezek az emberek nem ártatlanok.
Ne hidd, hogy nem ismétlődne meg! Ma is tudnak rólunk.
Velünk együtt a boszi haverodat is elégetik, ha elkapják.
Azóta más a világ.
- Ne csináld! - Nem szabadíthatom ki őket.
Nem fogom.
Incendia!
Ne!
Ne, kérlek!
Bonnie!
Nem!
Még él, de már alig. Megmenthetem.
A nyaka begyógyul.
- Hali! - Atyaég!
- Te hogy kerülsz ide? - Nyitva volt az ablakod.
- Gondoltam, szólok. - Nem vicces.
Figyelj, csak annyi, hogy hazudtam.
- Miről? - Arról, hogy lefeküdtünk.
- Összebújtunk, és beparáztam. - Ettől beparáztál?
Csak azért vagy itt, hogy sértegess?
Ahhoz túl hosszú volt ez az este.
Csak annyi, hogy nem jössz be nekem.
Sosem jöttél be. De ez most jó volt.
- Mi van? - Együtt lenni veled, jólesett.
Ezen gondolkodtam, és rájöttem, tudnod kell,
azért maradtam itt, mert magányos voltál, és megsajnáltalak.
Hát kösz, tök kedves, hogy megszántál.
- Akár mehetsz is. - Nem. Én ezt átérzem.
Vicki elment, anyám meg ugye ki tudja, hol van,
én is egyedül vagyok.
Szóval tudom.
Katherine nem hipnotizált engem. Végig tudtam mindenről.
Nekem ez valóság volt.
Most elmegyek.
Semmit nem értek, Elena. Mi volt ez?
Rám támadt, és az arca...
Hogy érzed magad? Jobban?
Jobban, csak nem értem, ez a vér itt mi...
Nem foglak bántani.
Mi ez az egész, Elena?
Mindent elmagyarázok, jó, Bonnie? Csak most menjünk innen.
Bonnie, figyelj! Hidd el,
nem fog bántani.
Gyere!
- Most akkor ő is...? - Nem.
Nem. Ahhoz meg kellene halnia a véremmel a szervezetében.
Ma este maradj mellette, nehogy bármi történjen,
és mihelyt kimegy a szervezetéből, kutya baja.
Elmondom neki az igazat.
Biztos vagy benne?
Benne megbízom.
Kell, hogy beszélhessek róla. Túl nagy teher.
Megértelek.
Megmentetted az életét.
Ne haragudj, Stefan. Azt hittem, nem tudok veled lenni, pedig igen.
Nem kell ellöknöd magadtól.
Menni fog.
Nekem nem.
El kell mennem, Elena.
Túl sokan meghaltak, túl sok minden történt.
Tessék?
Ne! Tudom, hogy védeni akarsz...
Muszáj.
Hazajönni is
hiba volt.
Nem szabad, hogy az életed része legyek.
Ne menj, Stefan!
Kérlek!
Nem kell. Ez az otthonod. Kérlek, ne menj el!
Isten veled, Elena.
Képes vagy itt hagyni?
Nem hagyhatsz itt, Stefan!
Stefan!
- Szia, Jenna. - Logan!
Mi az, be sem hívsz?