בפרקים הקודמים…
מעל מאה שנה חייתי בסוד. עד עכשיו.
אני יודע מה הסיכון, אבל אני חייב להכיר אותה.
אלנה. היא נראית בדיוק כמו קתרין.
שלום, אח. -דיימון.
הוא הרג את זאק, הרג את טאנר, הסגיר את ויקי. אני חייב להרוג אותו.
לא, אתה לא יכול לעשות זאת. -פעלת נכון כשהתרחקת ממני.
מה זה? -קריסטל חשוב מאוד.
הוא היה שייך לאחת המכשפות הכי עוצמתיות במשפחה שלנו…
אמילי בנט. -אני רוצה את הקריסטל שלי בחזרה.
הוא אצל בוני. -השיגי אותו.
אל תחזירי את זה לאף אחד.
היום נדבר על חישוב צללים.
זו שיטה למדידת גבהים באמצעות הצל של השמש.
נניח שאנחנו רוצים למדוד את המרחק מהצל.
אנחנו נמדוד כאן…
נמדוד את האורך.
ונכפיל אותו בגובה של המקור.
גובה בניין יכול להימדד גם באמצעות מד שיפוע…
מה שנעשה מחר בכיתה.
כבר נתתי לכם את התמסיר, אבל אני רוצה להזכיר…
שלום?
עזרי לי בבקשה. -מי את?
אני אמילי.
את יודעת את זה.
אנחנו משפחה.
איפה אני?
כאן הכול התחיל.
וכאן זה צריך להסתיים.
לא. זה לא אמיתי.
עזרי לי.
מה שדומה בין השיטות האלה…
הוא שהמשולשים ישרי הזווית נותנים לנו מדד מדויק.
על מה את מסתכלת? תסתובבי.
זה יוצר זווית בת 45 מעלות בין…
דיברת עם בוני? -לא, אני כועסת עליה.
היא צריכה לעשות את הצעד הראשון. -תהיי הבוגרת.
זה בלתי אפשרי בנוכחותה.
למה את כל כך עצבנית עליה? -כי היא גנבת.
הבאתי לה את השרשרת שלי והיא מסרבת להחזיר אותה.
זה עניין של עיקרון. -בסדר, ניסיתי. אני בחוץ באופן רשמי.
יופי. תורך. איפה סטפן? דיברת איתו?
הוא מתחמק ממני. -למה?
זה מסובך.
נתראה. -ביי.
היי. -היי.
בוקר טוב לכולם.
טוב.
בואו נראה.
את בסדר?
אלריק זלצמן.
זה שם שובר שיניים, אני יודע. הוא לא בדיוק מתגלגל על הלשון.
השם זלצמן הוא גרמני במקור.
משפחתי היגרה לטקסס בשנת 1755.
עם זאת, אני נולדתי וגדלתי בבוסטון.
את השם אלריק ירשתי מסבא רבא שנפטר…
שלעולם לא אוכל להודות לו מספיק.
בטח תרצו לבטא את זה כ"אלאריק"…
אבל אומרים "אלריק", בסדר?
אז אתם יכולים לקרוא לי ריק.
אני המורה החדש שלכם להיסטוריה.
בוקר טוב.
תאחר ללימודים.
מה אתה עושה?
מציע שלום.
קדימה, אתה צריך את זה לזרימת הדם.
זה עוזר לבשר מת.
בסדר, אני מצטער. -זוז, בבקשה.
הורדתי את העיר מאיתנו. זה היה לטובה.
אבל אני מצטער.
וכדי להוכיח זאת, אני לא הולך לאכול בני אדם לפחות שבוע.
אאמץ את התזונה של סטפן. רק בלי שום דבר עם נוצות.
כי אני מבין…
שלהרוג את חברך הטוב והוותיק ביותר זה מעבר לרוע…
ואיכשהו עדיין… שווה לצחוק על זה.
אתה מחקה אותי? -כן, סטפן.
עכשיו שהחברה הסודית של שונאי הערפדים ירדה מאיתנו,
אני יכול לחזור לשגרה של "איך להרוס את חייו של סטפן השבוע?"
ואני יכול לחזור לזעוף ולהשתוקק לאלנה ולהיות עם פרצוף מהורהר.
זה כיף. אני אוהב את זה.
ואני סוף סוף אחשוף את המניע הנסתר שלי…
מאחורי החזרה הרעה והשטנית שלי למיסטיק פולז.
כן, סיימתי.
זה כל כך מתאים לך, דיימון.
תמיד חייב לומר את המילה האחרונה.
ואז מצאתי את עצמי בתוך הריסות כנסיית "פלס" הישנה…
לפני שהתעוררתי ביער.
ואת תמיד רואה את אימך הקדמונית, אמילי?
את מאמינה ברוחות רפאים?
לפני שבועיים, הייתי אומרת שלא, אבל כעת… -אני חושבת שאני רדופה.
אני לא מבינה. למה אמילי?
סבתא אמרה שהיא הייתה מכשפה בעלת עוצמה בתקופת מלחמת האזרחים.
התליון הזה היה שלה. זה קמע של מכשפה.
כל זה התחיל כשקיבלת את השרשרת?
אני חושבת שהיא משתמשת בה כדי לתקשר איתי.
מה סבתא אומרת על זה? -אני לא יכולה להתקשר אליה.
היא תגיד לי לקבל את זה. אני לא רוצה לקבל את זה.
אני רוצה שזה ייפסק.
היי, מר זלצמן, אני ג'רמי גילברט.
רצית לראות אותי?
אתה יודע שלמורה הקודם שלך היה תיק של שובבים?
אני רציני, זה כתוב על התווית.
רשומים פה כל התלמידים הבעייתיים.
אבל למעשה זה תיק רק שלך.
אל תדאג לגבי זה.
אני לא הוא. דף חלק.
עכשיו…
בוא נדבר על ציונים.
אני יודע שאלו היו חודשיים קשים, אבל ניסיתי להעלות אותם.
כן, ראיתי את זה, אבל הבעיה היא שאנחנו באמצע הסמסטר…
וחצי כישלון זה עדיין קצת עגום.
זה החלק שבו אתה אומר, "מה אני יכול לעשות כדי לשנות את זה?"
שמח ששאלת. מה דעתך בנוגע לניקוד נוסף?
כן, לגמרי. כל דבר. -יופי. כתוב לי עבודה.
טוב, על מה? -היסטוריה.
בחר נושא. שיהיה מקומי. בלי שטויות מוויקיפדיה.
לערים העתיקות האלה יש היסטוריה עשירה…
אז תעשה עבודה שחורה, עשה אותה טוב, ותחזור למוטב.
סגרנו? -כן, סגרנו.
זאת… זאת טבעת יפה.
תודה. היא הייתה של אבי.
קצת צעקנית, אבל משפחה, אתה יודע.
יש לך שבוע.
ברצינות? -בדיוק.
היי. -היי.
מה זה?
מה זה מה? -ה"היי".
זאת הפעם השנייה. היו שני "היי". זה…
יש לך מילים אחרות באוצר המילים שלך?
מה לא בסדר עם "היי"? -זה משדר מבוכה.
בילית את הלילה במיטתי.
התחבקנו, ואז התגנבת החוצה לפני הזריחה כדי שלא תצטרך להתמודד איתי.
ואני חייבת לומר שזה מהלך גברי עלוב שאני לא מעריכה.
ועכשיו ה"היי", ברצינות?
אולי הייתי פתטית וחסרת ביטחון אחרי המסיבה…
אבל אל תטעה ותחשוב שאני פראיירית.
כי אני כבר לא נותנת לבחורים לבלבל לי את המוח.
שמעתי את אימך בבוקר ולא רציתי לסבך אותך בצרות…
אז יצאתי מהחלון.
יצאת מהחלון. עוד מהלך גברי עלוב.
אמך היא השריף. ובקשר ל"היי"…
אני די בטוח שזה מה שאמרתי לך כל יום מאז כיתה א'.
אה.
מנסה לקרוא לזה בשם כלשהו? מהלך נשי עלוב.
היי. -לא היית בשיעור, דאגתי.
כן, קיבלתי את ההודעה שלך ואני מצטער שלא חזרתי אלייך…
אבל מה שאני רוצה לומר… לא צריך להיאמר בטלפון.
הודעה שאומרת "לא הרגתי את אחי" הייתה מספיקה.
לא הרגתי את אחי, למרות שהגיע לו.
הוא צריך להודות לך על זה.
מה רצית לספר לי?
לא אבוא לבית הספר עוד.
אני אתרחק ואשמור על מרחק.
זה הדבר הנכון לעשות.
להתרחק מבית הספר? או ממני?
תודה שסיפרת לי.
עדיף שזה יהיה ככה. -כן, הבנתי.
את כועסת, זה טוב. יהיה קל יותר אם תשנאי אותי.
טוב, זו ההזדמנות האחרונה שלך.
אני אצרח. -לא, אל תעשי זאת.
בואי נגיע לעיקר.
תקשיבי, אני רוצה את השרשרת שלי.
אתה לא יכול לקבל אותה.
אני לא יכול לקחת אותה, אבל באפשרותך לתת לי אותה. מנסה לעזור לך.
אני לא רוצה את עזרתך. -את כן ואת אפילו לא יודעת זאת.
נכנסת למשהו שאת מוכרחה לצאת ממנו.
עזוב אותי לנפשי או נשבעת ש… -לא, בלי איומים.
תראי, קודם כול, פגעת בי בפעם האחרונה, שנית, אני לא רוצה שתיפגעי.
תאמיני או לא, בוני, אני רוצה להגן עלייך.
תני לי לעזור לך להוריד ממך את אמילי.
איך אתה יודע? -אני יודע הרבה דברים.
אני יודע יותר ממך על הקריסטל הזה.
ואני יודע שהיא משתמשת בו כדי להזדחל בתוכך.
רואה עד כמה את מפוחדת?
את צריכה לפחד, כי אשיג את הקריסטל הזה…
גם אם אצטרך לחכות שאמילי תיתן לי אותו בעצמה.
אז בפעם הבאה שהיא תצא לשחק, תגידי לה…
שעסקה זו עסקה.
הוא מביא צרות, אלנה. הוא ממש הפחיד אותי.
את צריכה להתרחק כמה שיותר מדיימון.
אני מנסה. הוא פשוט כל הזמן צץ.
אני לא רוצה שתהיי לבד. את ישנה אצלי הלילה.
נוכל ליהנות מזה.
וואו!
לאן את הולכת?
את בסדר? -עכשיו כן.
כל הצרות שלי הן בגלל הדבר הזה.
לא מאמינה שלא עשיתי זאת לפני כן. -מה סבתא שלך תגיד?
לא רודפת אחרי סבתא רוח רפאים בת 150 שנה, נכון?
בסדר.
אני אוהבת בחורים שיכולים לסעוד לבד.
חוזק שקט.
חשבתי שאת עדיין בדיכאון בגלל לוגן.
נשבעתי להתנזר מגברים לנצח.
זה לא אומר שלא אוכל לצפות בהם ממרחק בטוח.
אני יכול להכיר לך.
היי.
תודה שבאת. לא הייתי מתקשרת אם זה לא היה חשוב.
אני יודע.
הוא איים עליה. -מה דיימון רוצה מבוני?
יש לה שרשרת שקרוליין קיבלה מדיימון ונתנה לבוני…
ועכשיו דיימון רוצה אותה בחזרה.
הוא מייסר אותה. -בגלל שרשרת.
זו לא סתם שרשרת. היא קשורה למורשת של בוני.
היא שייכת לאחת האימהות הקדומות שלה שגרו כאן במהלך מלחמת האזרחים…
כשאתה ודיימון גרתם כאן.
שמה היה אמילי.
היא הייתה העוזרת של קתרין, ומכשפה.
אתה יודע?
על בוני?
בערב הראשון שהזמנת אותי לארוחת ערב, חיברתי בין הדברים.
ועכשיו דיימון יודע.
ומסיבה כלשהי, הוא רוצה את השרשרת הזאת.
איך היא נראית?
יש לה מסגרת עתיקה מברזל עם… -עם קריסטל ענבר.
אני יודע. היא הייתה שייכת לקתרין. אמילי נתנה לה אותה, מה שאומר ש…
מה?
לא יודע, אבל אגלה. תני לי לדבר עם דיימון.
הוא יספר לך?
אני… אוציא את זה ממנו.
בחרת נושא? -לא, עדיין לא.
זה חייב להיות מקומי וללא מחקר ברשת, אז…
זה קל, יש לך את כל החומר מאביך. -איזה חומר?
איך בני משפחת גילברט עלו על ספינת "מייפלאוור".
כל השושלת המשפחתית מלפני שנים רבות.
אביך ממש אהב את העניין של ההיסטוריה המשפחתית.
הכול ארוז בארון.
מר זלצמן. -ג'רמי, מה קורה, גבר?
זו דודתי ג'נה. -אלריק זלצמן. נעים להכיר.
ג'רמי בדיוק סיפר לי על העבודה שלו.
תודה שנתת לו עוד הזדמנות.
זה היה היום הראשון שלי.
רציתי להותיר רושם טוב.
אז, סטפן…
חשבתי… אני חושב שאנחנו צריכים להתחיל מחדש.
ניתן לקטע של האחים הזדמנות נוספת.
פעם היינו עושים זאת כל כך טוב.
אני לא, דיימון.
לא יכול לבטוח בך שתהיה בחור טוב.
אתה הורג את כולם ואתה כ"כ רשע. כ"כ רשע ו…
קשה מאוד לחקות אותך ואז אני צריך לרדת למקום הנחות הזה.
אפשר לקבל קפה, בבקשה? אז מה הקטע עם הבקבוק?
אני על הקצה. דיאטת בזק. משתדל לשמור על פרופיל נמוך.
אתה תמיד יכול לעזוב, למצוא עיר חדשה ולהפוך אותה לתחנת הדלק האישית שלך.
אני אסתדר.
תודה.
אתה לא צריך להשגיח עליי.
אני לא כאן כדי להשגיח עליך. -אז למה אתה כאן?
למה לא?
אני מצטערת. הינה, אמרתי את זה.
אם את רוצה את השרשרת המכוערת, שמרי אותה.
היא שלך.
תשנאי אותי אם אגיד לך שזרקתי אותה?
זרקת אותה? -אני יודעת שזה נשמע משוגע.
השרשרת הזאת גרמה לי לסיוטים. -יכולת להחזיר לי אותה.
למה? כדי שתחזירי אותה לדיימון?
שדיימון ילך לעזאזל. אנחנו עושות מניקור? מי הביאה את הערכה שלה?
שלי נמצאת בתיק.
אז אלנה, עוד כמה זמן את חושבת שהמריבה הזאת עם סטפן תימשך?
זה משהו קבוע?
לא יודעת, קרוליין.
למה את כזאת שקרנית קטנה, בוני?
מה? -קרוליין.
אני לא משקרת לך, קרוליין. נשבעת. -זה נכון.
ראיתי אותה זורקת את זה לשדה. -אז תסבירו את זה.
אמילי?
מי זאת אמילי? -רוח הרפאים.
לרוח הרפאים יש שם עכשיו?
קרוליין, בבקשה. -אני תוהה למה היא לא מניחה לי לנפשי.
טוב, מה קורה כאן? למה אני לא חלק מהשיחה הזו?
אתן עושות לי את זה כל הזמן.
זה לא נכון. -זה כן.
אני לא יכולה לדבר איתך, את לא מקשיבה. -זה לא נכון.
אני מכשפה. -ואנחנו לא יודעות את זה?
רואה? על זה אני מדברת. אני מנסה לומר לך משהו.
את אפילו לא מקשיבה.
אני מקשיבה. מתי אני לא מקשיבה?
ג'רמי נטש אותי לגמרי.
לאן הוא הלך? -הביתה.
זה לא רחוק. הוא יכול ללכת ברגל.
אז את מהסביבה? את מקומית?
אני תושבת חוזרת. עזבתי את העיר לזמן מה ועכשיו חזרתי.
למה עזבת? -בית ספר.
ויש גם את הסיבה האמיתית.
פגעו בי. בחור בשם לוגן.
מה הוא עשה? -את הדברים הרגילים.
שיקר, בגד, חזר אליי, עזב אותי שוב.
תורך. סיפורים עצובים ממערכות יחסים?
הדברים הרגילים. התאהבתי, התחתנתי צעיר…
אשתי מתה.
וואו.
כן. זה תמיד עוצר את השיחה.
מה קרה?
את, אני ומשטרת צפון קרוליינה
תוהים לגבי אותו דבר. זה תיק פתוח.
אז למה עברת לכאן? -שינוי קצב, נוף חדש.
אני אוהב להיות כאן. למקום הזה יש היסטוריה עשירה.
היה לך מזל.
זו מיומנות חדה שהתאמנתי עליה במשך דורות.
אתה מנצח אותי. -כן, כי אני טוב יותר ממך.
עליתי עליך. פסיכולוגיה הפוכה?
זה קצת שקוף אבל אני מעריך את המאמץ.
אתה מעדיף את הפרצוף המהורהר?
ברצינות, באיזה משחק אתה חושב שאתה משחק?
זו שאלה מצחיקה…
בהתחשב בעובדה ששאלתי אותך את אותו הדבר במשך חודשים.
זה מתסכל, נכון? -אחת-אפס.
בוני?
תראי, זאת פשוט לא אני.
אני לא מאמינה בדברים האלה.
אבל אם את כן, אז אני בפנים.
זה כל מה שנדרש כדי שאעזור.
כי אני מחשיבה אותך כחברתי הטובה ביותר.
ואני אומרת את זה בידיעה שאלנה במטבח
ושומעת כל מילה.
תראי, לא ידעתי עד כמה זה היה אמיתי עבורך.
אבל אני מקשיבה עכשיו.
בסדר?
אלנה, את יכולה לבוא עכשיו, סיימנו.
יש יותר מדי דרמה בחדר הזה.
אז מה אתן רוצות לעשות?
יש לי רעיון!
אולי נעשה סיאנס?
אני לא חושבת שזה רעיון טוב. -בחייך.
בואו נזמן כמה רוחות.
אמילי הזאת צריכה להסביר לנו כמה דברים.
מה אנחנו עושות?
אני לא יודעת.
תהיו בשקט ותתרכזו.
עצמו את העיניים.
עכשיו קחו נשימה עמוקה.
בוני, קראי לה.
אמילי.
את שם?
באמת? "אמילי, את שם"? זה כל מה שיש לך?
בחייך. -בסדר, אלוהים.
אמילי.
אני קוראת לך.
אני יודעת שיש לך מסר.
אני כאן כדי להקשיב.
האם זה… -כן, זה קרה.
זה רק המזגן.
בקשי ממנה שתיתן לך סימן.
בקשי ממנה.
אמילי, אם את לידנו, תני לנו עוד סימן.
רואה, זה לא עובד.
אני לא יכולה. סיימתי.
תדליקו את האור. בבקשה, תדליקו את האור.
רגע, אני מדליקה.
השרשרת, היא נעלמה.
מה אנחנו עושים כאן? -מתחברים. תפוס.
תמשיך. תנסה.
אל תשכח מי לימד אותך לשחק במשחק הזה.
זה כואב.
החיסרון בדיאטה שלי, כואב לקבל מכה.
התרשמתי, סטפן.
נהנים עם אלכוהול והטלת חיצים, נהיים רגשניים עם פוטבול, ועכשיו…
ליל כוכבים.
מה אתה רוצה, סטפן?
זה לא היה אמיתי, דיימון.
האהבה שלנו לקתרין. -אוי, אלוהים.
היא אילצה אותנו. לא הייתה לנו ברירה.
לקח לי שנים להבין את זה, להבין באמת מה היא עשתה לנו.
לא, סטפן.
לא נדבר על זה הלילה.
מה אתה רוצה מהקריסטל של קתרין?
איך אתה יודע על זה?
בחייך. ידעת שאלנה תספר לי.
איך ידעת שהוא היה של קתרין? אמילי נתנה לה אותו בלילה האחרון שלה.
הייתי איתה ואתה לא.
הייתי האחרון שראה אותה, דיימון.
מה אתה רוצה מהקריסטל של קתרין?
היא לא אמרה לך? -התעסקנו בדברים אחרים.
אני יכול לעקור את ליבך ממקומו בלי לחשוב פעמיים.
כן.
שמעתי את זה בעבר.
יש לי הפתעה גדולה יותר, סטפן.
אני אחזיר אותה.
טוב, הכיף נגמר, קרוליין.
הבהרת את הנקודה והבנתי. עכשיו תחזירי אותה.
מה? לא לקחתי אותה.
מה? מה קרה? -אני לא יודעת.
כלום. ג'רמי, אתה בבית?
בנות…
אלוהים! -בוני?
בנות, פתחו את הדלת! -בוני? בוני.
מה קורה כאן? -בוני.
מה קורה? -נסי את הדלת השנייה.
אבדוק במסדרון. -טוב.
בוני? -בבקשה!
בוני! -פתחי את הדלת.
בוני. בוני? -בבקשה פתחי את הדלת!
בוני!
פתחי את הדלת.
מה קרה? את בסדר?
אני בסדר.
לא ייאמן. לגמרי זייפת את זה.
קרוליין, בחייך. -לא, הפחדת אותי למוות.
בוני?
אני בסדר.
הכול בסדר.
איך אתה יכול להחזיר את קתרין? -לפני שקתרין נהרגה…
זוכר איך היה בעיר הזאת?
אני זוכר את הפחד וההיסטריה. -אנשי העיר הרגו ערפדים.
כשהם באו לקתרין, הלכתי לאמילי.
אמרתי שאעשה כל דבר. עבור כל מחיר, פשוט שתגן עליה.
היא עשתה זאת.
איך? -היא הטילה כישוף כלשהו עם הקריסטל.
בזמן שהכנסייה עלתה באש, חשבנו שקתרין נשרפה בפנים.
היא לא. -אבל ראיתי אותה נכנסת פנימה.
יש קבר…
מתחת לכנסייה. הכישוף סגר את קתרין בקבר, כדי להגן עליה.
קתרין בחיים? -אם כך אתה רוצה לקרוא לזה.
היא לכודה בתוך תא מעצר מיסטי במשך 150 השנים האחרונות.
אתה מומחה בלגרום לערפדים לגווע ברעב, אז מה מצבה לדעתך, סטף?
ידעת שמכשפות יכולות לנצל אירועים שמימיים
כדי למשוך אנרגיה לכישוף שלהן? גם אני לא.
אבל כדי להעניק לקריסטל את כוחו…
אמילי השתמשה בכוכב השביט שעלה מעלינו.
וכדי שהקריסטל הזה יעבוד שוב…
כוכב השביט היה צריך לחזור.
החיסרון, זמן רב עובר בין כוכבי שביט.
וכמה שיהוקים לאורך הדרך עם הקריסטל.
אבל כוכב השביט עבר והקריסטל היה בידי.
ואז הקריסטל היה אצל קרוליין, וכעת הוא אצל בוני…
והינה אנחנו.
למה שאמילי… למה שהיא תעשה זאת?
מפני שהיא ידעה שהם יגיעו גם אליה.
והיא הכריחה אותי להבטיח שהשושלת שלה תשרוד.
אני זוכר. הצלת את הילדים שלה.
זה הדבר היחיד שמונע ממני לשסוע את גרונה של בוני…
כדי להשיג את הקריסטל בחזרה.
ובכן, עסקה זו עסקה.
אז…
רוצה להתמסר עוד קצת?
אני לא מאמינה שנפלתי לזה. -את בסדר?
חייבת ללכת. -אם היא עוזבת, גם אני.
את לא יכולה לעזוב. -אני יכולה.
היו לי מספיק כישופים מזויפים ללילה אחד.
תודה על האירוח.
אמשיך לבד מכאן. -לאן את הולכת?
בחזרה למקום שבו הכול התחיל. -בוני.
בוני?
אלוהים.
אמילי.
לא אתן לו להשיג את זה. זה חייב להיהרס.
חכי.
מה קורה? -לא יודעת. הדלת, היא לא…
מה לעזאזל?
אני עפה מכאן.
מה קרה? -זאת בוני.
מה קרה? -אמילי השתלטה עליה.
היא אמרה משהו. -מה היא אמרה?
היא אמרה, "לא אתן לו להשיג את זה. זה חייב להיהרס."
ואז היא פשוט עזבה. -לאן את חושבת שהיא הלכה?
לא יודעת.
כנסיית "פלס". ליד בית הקברות הישן.
היא לקחה את בוני לשם בחלומותיה.
אנחנו מוכרחים לעזור לה. -בסדר.
הישארי שם. אלך לחפש אותה.
שלום, אמילי.
את נראית שונה.
לא אתן לך לעשות זאת. -עשינו עסקה.
דברים השתנו. אני צריכה להגן על משפחתי.
הגנתי על משפחתך. את חייבת לי.
אני יודעת.
אני מצטערת. -את עומדת להיות הרבה יותר מזה.
אתה טועה. אני הרבה יותר פתטית.
לא, אני מנצח אותך. אני מומחה בלהיות פתטי.
לא, אפילו לא הגענו לקטע של התיכון.
גשר בשיניים. חזה קטן.
משקפיים. מחלת עור.
אתה יכול…
יודע מה? לא אזמין אותך פנימה.
ג'רמי. -אז בפעם אחרת.
לילה טוב, ג'נה.
מצאת את הקופסאות.
מצאתי גם את זה.
אני ולוגן.
זה פשוט אכזרי. -לא, אכזרי זה לצאת עם המורה שלי להיסטוריה.
אני לא יוצאת איתו.
עדיין.
בחייך.
זה כואב.
זאת הסיבה שאני ניזון מאנשים.
סטפן.
שלום, אמילי. -זה לא מגיע לאנשים האלה.
הם לא היו צריכים להיחשף לרוע שכזה.
מה הכוונה ב"רוע"?
אמילי, אני נשבע באלוהים, אגרום לך להתחרט על זה.
לא אתן לך לשחרר אותם לעולם הזה.
אותם?
איזה חלק בסיפור שכחת לספר לי? -מה זה משנה?
אמילי, ספרי לי מה עשית.
כדי להציל אותה, הייתי צריכה להציל אותם.
הצלת את כל מי שהיה בכנסייה? -עם אחת באים כולם.
לא אכפת לי מהם. אני רק רוצה את קתרין.
ידעתי שאני לא צריך להאמין לאף מילה שלך.
לא מדובר באהבה, נכון?
מדובר בנקמה. -זה לא סותר.
אתה לא יכול לעשות זאת. -למה לא?
הם הרגו 27 אנשים והם קראו לזה קרב במלחמה.
הם ראויים למה שיקבלו. -27 ערפדים, דיימון.
הם היו ערפדים. אתה לא יכול להחזיר אותם.
זה מגיע לעיר הזאת. -אתה מאשים אנשים תמימים
במשהו שקרה לפני 145 שנים.
אין שום דבר תמים באנשים האלה.
אל תחשוב שזה לא יקרה שוב. הם יודעים יותר מדי.
הם ישרפו את סבתך המכשפה מולנו כשהם יגלו. סמכי עליי.
הדברים השתנו.
אל תעשי את זה. -אני לא יכולה לשחרר אותם.
לא אעשה זאת.
לא. -אינסנדיה.
לא.
לא. בבקשה.
בוני.
לא!
היא בחיים, אבל בקושי. אני יכול להציל אותה.
הצוואר שלה. הוא מחלים.
היי. -אלוהים.
מה אתה עושה כאן? -החלון שלך היה פתוח.
חשבתי שכדאי שתדעי. -לא מצחיק.
תראי. שיקרתי מקודם.
לגבי…? -על זה שהיינו במיטה.
התכרבלנו, וזה הפחיד אותי. -זה הפחיד אותך?
באת לכאן להעליב אותי או מה?
כי זה היה לילה ארוך מאוד.
לא, אני פשוט לא מחבב אותך.
מעולם לא חיבבתי אותך, אבל זה היה נחמד.
מה? -להיות איתך במיטה. זה הרגיש נחמד.
אז חשבתי על זה וחשבתי שכדאי שאומר לך…
שנשארתי ללילה כי היית עצובה ובודדה וריחמתי עלייך.
תודה לך, כי אני אוהבת להיות מקרה צדקה.
אתה יכול ללכת עכשיו. -לא… כי אני יודע.
כעת שוויקי עזבה, ואימא שלי עזבה פיט ההוא…
זה רק אני.
אז אני יודע.
קתרין מעולם לא הכריחה אותי. ידעתי הכול, בכל שלב בדרך.
זה היה אמיתי עבורי.
אעזוב כעת.
אני לא מבינה, אלנה. מה קרה לי?
הוא תקף אותי והפנים שלו היו…
איך את מרגישה? את בסדר?
אני בסדר. זה פשוט הדם הזה, אני לא…
לא אפגע בך.
מה קורה, אלנה?
אסביר הכול, בוני, בסדר? בואי פשוט נסתלק מכאן.
בוני, תסתכלי עליי. סמכי עליי.
הוא לא יפגע בך.
קדימה.
היא בסכנה להפוך ל…? -לא.
לא, היא צריכה למות עם הדם שלי במערכת שלה.
תשגיחי עליה הלילה, תוודאי שהכול בסדר…
וברגע שהדם יצא מהמערכת, היא תהיה בסדר.
אספר לה את האמת.
את בטוחה?
אני יכולה לסמוך עליה.
אני צריכה שמישהו ידע, מישהו לדבר איתו. אני לא יכולה לחיות בסתר.
אני יודע. את לא צריכה.
הצלת את חייה.
אני מצטערת, סטפן. חשבתי שלא אוכל להיות איתך, אבל אני כן.
אתה לא צריך להרחיק אותי ממך.
אני יכולה לעשות זאת.
אני לא יכול.
אני חייב לעזוב, אלנה.
יותר מדי אנשים מתו. יותר מדי דברים קרו.
מה?
לא. אני יודעת שאתה חושב שאתה מגן עליי…
אני חייב.
החזרה הביתה הייתה…
הייתה טעות.
לא אוכל עוד להיות חלק מחייך.
אל תלך, סטפן.
בבקשה.
אתה לא חייב. זה הבית שלך. בבקשה, אל תלך.
להתראות, אלנה.
אתה פשוט הולך מכאן?
אל תלך, סטפן.
סטפן.
שלום, ג'נה. -לוגן.