בפרקים הקודמים…
מעל מאה שנה חייתי בסוד, עד עכשיו.
אני יודע מה הסיכון, אבל אני חייב להכיר אותה.
מה אתה?
אני ערפד. -אמרת שאתה לא הורג כדי לשרוד.
דם של חיות מחזיק אותי בחיים.
אני לא חזק כמו דיימון. -שלום, אח.
דיימון. -סטפן סוף סוף התוודה.
תתרחק ממני.
בשרשרת יש צמח בשם ורבנה.
הוא יגן עלייך משליטה מוחית. -אשמור על הסוד שלך.
אבל לא אוכל להיות איתך, סטפן.
מה זה? -קריסטל חשוב מאוד.
את מדיום או מתקשרת? -טכנית, סבתא אומרת שאני מכשפה.
היו זמנים בהם העיירה הזאת הייתה מודעת היטב לערפדים.
חמש גופות מרוקנות מדם? -הם חזרו.
את פשוט לא רוצה למות, נכון?
היא משתנה.
למה? -לערפדית.
אני לא יודע מה הבעיה איתה. -היא תהיה בסדר.
כולנו נהיה בסדר. -ויקי.
אדאג שהיא לא תפגע באף אחד, אלנה, מבטיח.
להתראות, בן אדם. -להתראות, אחי.
היי, טיי. -וואו.
ויקי?
כולם מחפשים אותך. -אני יודעת.
מה קרה, ויק?
כל כך קר לי. -את מסוממת?
כולם חושבים שהתמכרת. -הלוואי.
מה קרה ביערות? הילדים האלה שמתו.
מה ראית?
אני כל כך מפחדת. -בואי הנה.
זה בסדר. אקח אותך הביתה.
אני לא יכולה לשלוט בזה. -לשלוט במה?
אני כל כך רעבה, טיי.
וזה לא מפסיק.
על מה את? איזה סם לקחת?
אני רוצה את זה. אני כל כך רעבה, טיי.
טוב, אביא לך משהו לאכול. רק תנוחי. אקח אותך הביתה.
ויקי, מה הבעיה שלך?
ויק.
ויקי, לא!
תעזוב אותי!
מה קורה פה? מה הבעיה איתה?
אתה, תשתוק. -קפוץ לי, חבוב.
"חבוב"? באמת? "חבוב"? -דיימון, די.
בחייך, מי יתגעגע לאידיוט הזה?
שלא תעז לפגוע בו.
תשכח ממה שראית פה הלילה, אף אחד מאיתנו לא היה פה.
מצטערת. -אה, לא, זה סבבה. סיימתי.
התעוררת מוקדם. לאן אתה הולך?
לתחנת המשטרה. הם מארגנים צוות חיפוש לויקי.
אתה לא אמור ללכת לבית הספר? -את צוחקת, נכון?
אל תבריז מבית הספר.
אם ימצאו אותה, נדע. בשביל זה יש טלפונים ניידים.
השפתיים שלך ממשיכות לזוז, אני לא יודע למה.
כן? -מאטי?
ויקי, איפה את? את בסדר?
אני בסדר. -תגידי לי איפה את.
אבוא לקחת אותך. -לא, מאטי.
אני צריכה קצת זמן לחשוב על דברים.
רק תדע שאני בסדר, בסדר? בבקשה אל תדאג לי.
למה עליי להישאר כאן, למה אני לא יכולה לחזור הביתה?
כי את משתנה, ויקי, וזה לא משהו שאת רוצה לעשות לבד.
אין פה שום דבר על הלוגן ההוא שהרגתי. אף מילה.
מישהו מנסה להסתיר את זה. -מה זה?
זה מצפן מאוד מיוחד וישן.
מה לוגן פל עשה איתו? אתה לא סקרן?
אם אתה כל כך דואג שמישהו עלה עליך, תעזוב את העיר.
כולנו צריכים לדאוג.
היי, אני רעבה. יש לכם משהו לאכול?
קחי.
מה זה? -מה שאת משתוקקת לו.
אל תשקר לנערה.
זה ממש לא מה שאת משתוקקת אליו, אבל זה יספיק כרגע.
מה זה? -כן, מה זה?
בואש? סן ברנרד? במבי?
קדימה, תנסי. -היא חדשה בזה.
היא זקוקה לדם של אנשים. היא לא תוכל להתקיים מזה.
כן, למה אני לא יכולה לקבל דם של אנשים?
כי זה לא בסדר לטרוף חפים מפשע, ויקי.
לא חייבים להרוג כדי לאכול. תמצאי מישהו טעים
ותמחקי לו את הזיכרון בסוף. קל.
לא בטוח שאת יכולה לשלוט בעצמך, בסדר?
לוקח שנים ללמוד את זה. את יכולה להרוג מישהו
ואז תצטרכי לסחוב את זה בליבך לכל החיים, שהם לנצח.
אל תקשיבי לו. הוא הרבה יותר מוסרי מאיתנו.
אני אומר לתפוס, לאכול, למחוק.
היי, תסתכלי עליי, אנחנו בוחרים בדרך שלנו.
הערכים והמעשים שלנו, מגדירים אותנו.
בסדר, הרוזן דיפאק.
אני הלכתי. -טעים.
אפשר עוד?
סטפן פה? -כן.
איפה הוא?
בוקר טוב גם לך, העלמה במשימה.
איך אתה יכול להיות כה יהיר וזחוח, אחרי כל מה שעשית?
ואיך את יכולה להיות כה אמיצה וטיפשה, כדי לכנות ערפד, "יהיר וזחוח"?
אם היית רוצה שאמות, הייתי כבר מתה. -נכון.
אבל אני לא. -עדיין.
איפה סטפן? -למעלה.
שר "ברד ירד בדרום ספרד". תיהני.
סטפן?
-כן.
איפה ויקי? -למעלה.
מה קורה עכשיו?
כי אח שלי יצא לחפש אותה עם שאר תושבי העיירה.
מה להגיד לו? -אני עובד איתה.
זה ייקח זמן. יש לה אישיות מאוד הפכפכה ואימפולסיבית.
היא משתמשת בסמים. וכל זה יהיה משמעותי בשאלה איך תגיב לזה.
אז היא ערפדית עם בעיות?
מה אני אמורה לעשות? כי אני משקרת לכל מי שאכפת לי ממנו.
מה יקרה לה? -אשאיר אותה פה איתי,
עד שאדע שהיא בטוחה… -כמה זמן זה ייקח?
נוכל לדבר על זה מאוחר יותר. -היי.
ויקי, מה שלומך? -מה שלומי? את צוחקת, נכון?
המשפחה שלנו נשרפה במשפטי המכשפות?
לא. הבנות שהועלו על המוקד בסיילם היו חפות מפשע לחלוטין.
אתה צריך יותר מבורות כדי לתפוס מכשפה אמיתית.
אז איך הגענו למיסטיק פולס?
המשפחה שלנו ברחה מסיילם ב-1962 ועברה לכאן.
סבות סבותינו חיו בסתר מעל מאה שנים.
חשוב שנמשיך בכך.
סבתא, כולם יודעים שאת מכשפה.
הם גם יודעים שזה מגוחך. לא יכול להיות.
אני רק גברת תימהונית שמלמדת את תורת הנסתר באוניברסיטה.
אף אחד לא באמת מאמין בזה.
הם רק משתעשעים.
תני להם.
אל תגלי להם את האמת.
איפה הכישוף?
דיברנו על ההיסטוריה במשך יומיים.
אני רוצה להגיע לחלק הכיפי. -זה לא אמור להיות כיף.
זה אמיתי וזה רציני.
ואת חייבת להבין את זה לפני שתתנסי בזה.
את לא מאחרת לבית הספר?
תודה שעדכנת. -כן, אדוני.
לא היינו צריכים לבטוח בלוגן הזה…
הנחש, עם השעון… -בכמה מדובר?
הפתולוג חושב שאחד. אמר משהו על רוחב הפצע ומנשך השיניים…
אנחנו בסכנה? אם זה מצא את השעון, זה יודע שאנחנו יודעים.
והאם זה יתחיל לרדוף אותנו? והאם אני אמורה בכלל להגיד "זה"?
או שזה הוא או היא? -אם יש לו איזשהו ידע היסטורי
על העיירה, הוא ידע מאיפה הגיע השעון. אז כן, ייתכן שאנחנו בסכנה.
אז מה עושים? -פשוט נשארים בשקט.
אי אפשר שכל העיר תדע על זה.
חייבים למצוא אותו לפני שימצא אותנו.
היי. שמעתי שמקימים קבוצת חיפוש לויקי.
היא בדיוק התקשרה. היא בסדר.
יופי. נהדר. תיארתי לעצמי שאתה בטח משתגע.
קצת. כן.
עמדתי להציע, אתה יודע, אם יש משהו שאוכל לעשות.
אני מעריך את זה.
הבאתי לך את התחפושת, הכול פה.
ברצינות? -בחייך.
מישהו יכול בבקשה להתלהב מזה שליל כל הקדושים?
אני רק רוצה לבלות.
את יודעת, בילוי מטופש, קליל, ונטול דיימון.
זה לא מה שקיבלת מדיימון? -כן. תענדי או תעיפי את זה. לא אכפת לי.
רק רציתי להיפטר מזה. ראית את אלנה? אנחנו יודעות מה היא לובשת?
הייתי עם סבתא כל סוף השבוע. לא דיברתי איתה. אולי היא עם סטפן.
רוכבת לטירה שלו על הסוס הלבן שלו? -אל תהיי מרירה.
זה גורם לקמטים.
קפה הוא חבר. זה הקפאין,
הוא עובר לנו בוורידים ומחמם לנו את הגוף,
כך שלא נרגיש כל כך קרים כשנוגעים בנו.
ומה אם אני רוצה לשתות דם של בני אדם?
תצטרכי ללמוד לחיות עם הדחף הזה.
תילחמי בזה מדי יום, יום ביומו.
אוי, אלוהים. אל תתחיל עם שיטת 12 הצעדים.
יועצת בית הספר כבר ניסתה את זה איתי. זה לא עובד לי.
זה יכול לעבוד. זו הבחירה שלך, ויקי. -אז אף פעם לא טעמת דם של בני אדם?
לא מזה זמן רב. -כמה זמן?
שנים על גבי שנים.
אני לא גאה במה שעשיתי בעבר.
התחושה המגעילה הזאת תפסיק? זה כאילו יש לי חמרמורת רצינית.
אור היום הזה מחרפן.
אוף. אני צריכה עוד דם. איפה השירותים? אני צריכה פיפי.
למה אני צריכה פיפי? חשבתי שאני מתה.
אני הולך…
להביא לה עוד.
טוב. אזדרז.
אזעקת שווא. הגוף שלי מרגיש ממש מוזר.
מוזר טוב, אבל זה משונה.
למי את מתקשרת? -ג'רמי.
ויקי, את לא יכולה להיפגש עם ג'רמי יותר. -אוי, אל תתחילי.
אני איפגש עם מי שאני רוצה. -גם אם את עלולה לפגוע בו?
לעולם לא אפגע בג'רמי. -ברור לי שזה מה שאת חושבת.
אבל לא אוכל לקחת את הסיכון הזה.
תצטרכי לשחרר את ג'רמי. -באמת?
וכמה זמן הכנת את נאום האת-לא-מספיק-טובה?
זה בטח עוד לפני כל העניין הערפדי.
כל מה שאני אומרת זה שג'רמי לא הולך להיות מעורב בכל זה.
אני מתכוונת לזה, ויקי. -או שמה?
בואי נבהיר דבר אחד, כלבה קטנה.
את שיחקת באח שלי 15 שנים.
15 שנים, ואז זרקת אותו.
כשאני מסתכלת עלייך, זה כל מה שאני רואה, שתדעי.
ואיפגש עם ג'רמי כשארצה להיפגש עם ג'רמי.
כי יש לי צעצועים חדשים לשחק איתם,
ואני לא אחשוב פעמיים לפני שאערוף את ראשך הקטן.
הבנת?
היא איימה עליי. -היא על הקצה.
דמייני שכל חוש בגוף שלך פועל במהירות על.
היא מרגישה לא בנוח בעור של עצמה.
וכשאת מוסיפה את שאר הבעיות שלה… -מתי זה אמור להסתדר?
תוך שעות? ימים? שבועות? -אין לזה חוקים.
אז כמה זמן לקח לך ללמוד לשלוט בזה?
תקופה. אבל לי לא הייתה עזרה. נאלצתי לעשות את זה לבד.
העניין הוא שקשה להתנגד לאנשים מסוימים, בעיקר כשאת חדשה.
קשה להפריד בין הרגשות. אהבה, תשוקה, כעס, משיכה.
כל אלה עלולים להפוך לדחף אחד. רעב. -מה זה אומר?
שלג'רמי אסור להיפגש איתה, כי אולי לא תצליח לשלוט בעצמה
והיא עלולה לפגוע בו. -או גרוע מזה.
לא אתן לאף אחד להיפגע.
אני צריכה ללכת. -אלנה.
סטפן, בבקשה, יש גבול למה שאני מסוגלת לשאת.
מה את עושה?
רק מהרהרת במאה השנים הבאות.
למה עשית את זה?
הייתי…
משועמם.
עשית לי את זה משעמום?
זו אחת הבעיות בחיי נצח.
עכשיו אני משועממת. מצליחה לחשוב רק על דם. רוצה דם.
לא יכולה לחשוב על שום דבר אחר. מה זה?
זה יירגע.
פשוט היית מסוגרת כל היום.
בואי נלך. -לאן?
החיים שלך היו עלובים, המוות שלך לא חייב להיות.
מה אתם עושים? -היא הייתה סגורה פה כל היום.
היא לא אנה פרנק. -לא.
עכשיו לא הזמן לזה. -אם אתה רוצה ללמד אותה, תלמד אותה.
תראה לה מה עושים. -היא עלולה לפגוע במישהו.
אני לא לוקח אותה לדיסנילנד. אנחנו יוצאים לחצר.
קדימה.
זה רעיון גרוע, דיימון.
היא ערפדית, סטפן. כדאי שתכיר את היתרונות.
כמו מה?
כמו…
וואו. איך עשית את זה?
קדימה, ויקי, תחיי קצת. סליחה על משחק המילים.
אה…
טעות שלי.
מאט? -ויקי?
זאת את?
היי.
בואי הנה.
עוד רגע, אני…
בבקשה תיכנסי, דאגתי לך.
תודה לאל שאת בסדר.
אני בסדר.
איפה היית, ויק? -לא משנה. עזוב את זה כבר.
שלושה אנשים נרצחו ביערות.
השוטרים חיפשו אותך, ורצו לדבר איתך.
הם יודעים איפה אני גרה. -כולם דאגו לך.
חזרתי עכשיו. פשוט תעזוב את זה.
את צוחקת? ארגנתי קבוצת חיפוש כדי למצוא אותך,
כשנעלמת בטריפ מטורף של סמים, ואת רוצה שאעזוב את זה?
הראש שלי כואב. -נראה לך?
מה אתה עושה פה? -ויקי בבית?
כן. -אפשר לראות אותה?
אני לא רוצה אותו פה. -הוא עשה לך משהו?
לא. אני פשוט לא רוצה אותו כאן. -תן לי להיכנס ולהסביר את עצמי.
לא יודע מה קורה פה, אבל נראה לי שכדאי שתלך. עכשיו, סטפן.
את חייבת להתקשר אליי, ויק. לא מבין מה קורה איתך.
תתקשרי אליי, בבקשה.
היי.
אז, אתה רוצה לבלות הערב?
אפשר ללכת למסיבת ליל כל הקדושים בביה"ס. יכול להיות כיף.
סבבה. בטח. נשמע כיף. לא יכול לחכות.
אני יודעת שאתה לחוץ בגלל ויקי, שמעתי שהתקשרת למאט.
אבל אתה לא יכול להיות איתה. מצבה צריך להשתפר.
הדבר הכי טוב שתוכל לעשות עבורה הוא לשחרר אותה.
מה זה אומר "לשחרר אותה"?
כן, כי את מומחית בלשחרר אנשים, נכון?
אני יודעת שאתה לא מבין את זה, אבל תאמין לי, ג'ר, זה לטובה.
חודשים אחרי שאימא ואבא מתו, הרגשתי נורא.
נורא ברמה של כלום לא משנה.
ופתאום היו לי רגעים שהתחילו להרגיש קצת יותר טוב.
וויקי הייתה בכל אחד מהם.
אז אולי את לא רואה את זה, אבל תאמיני לי…
להרחיק אותי ממנה, זה לא לטובה.
סיידר לגברות? זה משקה הבית של לוקווד.
אין מצב. שנה שעברה הייתה לי חמרמורת עד חג ההודיה.
טירונית.
אני אשתה עד שמישהו יהיה לוהט מספיק כדי להתמזמז איתו.
תוכנית טובה.
כמה מרטיני שתית? -אל תציק לי.
אפשר כבר ללכת?
אנחנו מאחרים למסיבה, בואי נלך. -אז תלך.
אני רוצה לסיים את המשקה שלי.
תני לי לנחש.
דייזי ביוקנן.
אני אוהב את הסגנון של גטסבי. -פגשתי אותך כבר.
אתה לא החבר של קרוליין פורבס?
היא נמשכה אליי כמו ילדת בית ספר.
זה היה חמוד, אבל הייתי חייב לשחרר אותה בעדינות.
אתה דיימון, נכון? -את זוכרת.
יש לך פנים שקשה לשכוח.
מה שם המשפחה שלך, דיימון?
סלבטור. -סלבטור?
כן.
אתה קשור לזאק? -זאק הוא הדוד שלי.
איך את מכירה את זאק?
אתה בסדר?
כן. אני חושב שיש לי משהו בעין.
אני מכירה את זאק ממועצת המייסדים.
הסלבטורים היו ממייסדי העיירה הזאת.
כן, נכון. לא ידעתי שזאק היה חבר במועצה.
לא מזמן חזרתי הביתה, ולא היה לי זמן עדיין
לפגוש את רוב החברים שלו. -תוכל להגיד לו שיחזור אליי בטלפון?
השארתי לו כמה הודעות. -זאק מחוץ לעיר לזמן מה.
אבל אם זה בנוגע לוורבנה…
שמעת על הוורבנה? -אני סלבטור.
ברור ששמעתי. -ברור.
לחיים.
זהירות.
גם את באת בתחפושת משנה שעברה.
לא ידעתי שאני באה עד לפני שעה.
גם אני.
ואתה באת מחופש…
לעצמך?
הוא לא מדבר איתי עכשיו. היה לנו ריב ענק.
גם לי ולויקי היה כזה כשחזרה הביתה.
אני מנסה לא לחנוק אותה הלילה, אבל משהו בי רוצה להשגיח עליה.
היא פה? -כן, קשה לפספס אותה.
היא ערפדית.
לאן ג'רמי הלך? -אלנה, מה קרה?
אני חייבת למצוא אותו.
אתה עוקב אחריי עכשיו?
את לא מותירה לי ברירה.
תן לי לצאת מפה. -את לא צריכה להיות פה.
צפיפות כזאת מקשה עלייך להישאר בשליטה.
אני בסדר. -באמת?
כן. -אין כאבי ראש?
הבטן שלך לא צועקת עלייך?
את לא מרגישה מעופפת או עצבנית?
כאילו שאם מישהו יסתכל עלייך לא נכון, תוכלי לערוף לו את הראש?
את רוצה לדעת איך קוראים לזה? רעב.
וזה רק ילך ויהיה גרוע יותר ויותר בכל רגע
בו את מעמידה פנים שזה לא שולט בך.
אז את צריכה ורבנה?
כן. לבעלי ולי נשאר רק מה שהוריו הורישו לו.
וזאק הבטיח שיספק לנו עוד.
אני מדבר איתו כל הזמן. למה שלא אשאל אותו על זה?
כמה אתם צריכים? כלומר כמה אנשים אתם?
טוב, יש את הילדים שלנו, כמובן. -כמובן.
וחברים, משפחה, וכל חברי המועצה.
המועצה?
זאק יודע כמה.
אתה יודע מה? אני כל כך מאחרת.
בעלי לא יהיה מרוצה ממני.
את מרוצה עם בעלך?
אתה מפלרטט איתי. -את פלרטטת איתי קודם.
אמת.
בואי, אלווה אותך לבית הספר, מסוכן שם בחוץ לבד.
ראיתי עשרה ערפדים הלילה.
לו רק היה כזה קל למצוא את האמיתיים.
איך הולך החיפוש? -עשינו את מסיבת המייסדים,
וכל מי שהגיע באור היום, נמחק מרשימת החשודים.
אה. -וכל היתר
לא הובילו לשום מקום. אז…
חייבת לזוז. -טוב.
תודה לאל. -מה קרה?
איבדתי את ג'רמי. דאגתי. -מה קורה?
כולם בסדר. -אמרתי לך להפסיק להטריד אותי.
ויקי, אל תעשי את זה. -מאט, הוא לא עוזב אותי.
תתרחק ממנה. -מאט, זה בסדר.
לא, זה לא בסדר. מה לעזאזל הבעיה שלך?
סטפן, היא נעלמה.
אני מנסה לעזור לה.
וואו!
ויקי, הבהלת אותי. -מצטערת.
קדימה.
בסדר.
אז, איפה קרוליין מסתובבת?
תעשה לעצמך טובה ואל תשאל אותי על קרוליין.
הו, בוני. כל כך נאמנה. -תתרחק ממנה.
מאיפה השגת את זה?
מחברה. -קרוליין.
את יודעת שזה שלי, נכון? -כבר לא.
מצחיק.
אני רוצה את זה חזרה. -לא אתן לך.
אתן לקרוליין והיא תחזיר לך אם היא תרצה.
או שאני יכול פשוט לקחת את זה עכשיו.
ג'רמי.
כל כך דאגתי לך.
אני בסדר עכשיו. אבל אני חייבת לעזוב.
מה? לאן?
חייבת לעוף מפה, ג'ר. לא יכולה לחיות עם מאט בבית.
הוא פשוט לא מבין. -לא, את לא יכולה.
את לא יכולה פשוט לעזוב.
בוא איתי.
אם תבוא איתי, נוכל להיות יחד לנצח.
בסדר.
כן.
אאוץ'.
הלכת עם התחפושת רחוק מדי?
אני יודע. -כל כך מגניב.
זה היה מדהים.
מה? מה זה?
ויקי?
ויקי. ויקי, מה לעזאזל?
אלוהים אדירים, ויקי.
ויקי! לא! תפסיקי! ויקי!
לא!
ויקי, לא!
לא!
לכו מפה. תיכנסו פנימה.
לכו!
ויקי!
ויקי. ויקי!
ויקי!
ויקי. ויקי.
ויקי!
קח אותו מפה.
מה? -אני זקוק לעזרתך.
מה קרה לך? -עשיתי משהו, אני לא יודעת.
זה בא מהשרשרת שלי.
איפה השגת את זה?
זה חלק מהתחפושת שלי, זו חתיכת זבל.
חתיכת הזבל הזו הייתה שייכת
לאחת המכשפות הכי חזקות במשפחה שלנו.
בואי אראה לך.
הנה היא. אמילי בנט.
הסבתא רבתא רבתא רבתא רבתא שלך.
והנה השרשרת שלך.
את יכולה ללכת, אני מטפל זה.
אתה עשית את זה. זו אשמתך.
את מתבלבלת ביני לבין מישהו עם מצפון.
שום דבר מזה לא משנה לי. שום דבר.
אנשים מתים סביבך. איך זה יכול להיות לא משנה?
זה משנה, ואתה יודע את זה.
את צריכה ללכת.
הפצעים שלך מדממים, ואת צריכה ללכת.
אלנה, היי, ראית…
וואו, מה קרה? -כלום.
איזה אידיוט עם דם מלאכותי השפריץ עליי.
אלך הביתה להתקלח. -אני לא מוצא את ויקי.
היא נעלמה לי.
אני לא יודעת איפה היא.
זה מה שצפוי לי? חיים שלמים של דאגה לה?
אתה אח טוב, מאט.
כן.
אולי היא חזרה הביתה.
אולי.
טוב.
איפה הוא?
בפנים.
אתה מבין מה קרה הלילה?
לא.
אני לא מבין.
אני יודע מה ראיתי, אבל אני לא מבין.
היא ניסתה להרוג אותי. -עכשיו היא מתה. ויקי מתה.
אני מצטערת, ג'ר, אני… -רק תגרמי לזה להפסיק. זה כואב.
ששש, זה בסדר. זה בסדר.
למה כולם צריכים למות לי?
אוי, אלוהים. בוא הנה.
אתה בסדר?
רציתי לעזור לה.
אבל במקום…
מה איתו? -הוא במצב נורא.
אני לא רוצה שיעבור את זה שוב.
הוא רק ילד.
אלנה מה אני יכול לעשות? אעשה הכול.
אתה יכול לגרום לו לשכוח?
אלנה… -סטפן, בבקשה.
אין לי מושג איך הוא יתגבר על זה.
אני רוצה שישכח את כל מה שקרה.
אם אעשה את זה, לא בטוח שזה יעבוד.
בגלל מי שאני, ואיך שאני חי.
אין לי את היכולות לעשות את זה כמו שצריך. -אני יכול לעשות את זה.
אם זה מה שאת רוצה.
אני אעשה את זה.
זה מה שאני רוצה.
מה את רוצה שידע?
אני רוצה שתגיד לו שויקי עזבה את העיר,
ולא תחזור.
ושלא יחפש אותה או ידאג לה.
הוא יתגעגע אליה, אבל הוא יודע שזה לטובה.
חלק ממני מייחל שיכולתי לשכוח גם.
לשכוח שפגשתי אותך,
שגיליתי מי אתה, וכל מה שקרה מאז.
אם זה מה שאת רוצה.
כן.
כי אני לא רוצה שזה יהיה ככה.
אני לא רוצה להרגיש ככה.
אבל אני לא יכולה.
עם כל מה שקרה…
אני לא יכולה לאבד את מה שאני מרגישה כלפיך.
זה נעשה. לאבד את מה שאני מרגישה כלפיך.