minulâych dâilech jste vidçeli...
Více než sto let jsem žil v utajení.
Až do teď. Znám riziko, ale musel jsem ji poznat.
Elena je Katherine tak podobná.
Je tohle Damon Salvatore? A Stefan Salvatore?
Původní bratři Salvatorovi. 1864.
Ty a Katherine jste byli dokonalý pár.
Jsou zpátky.
-Máš hodinky Gilbertových? -Seženu je.
-Jsi v pohodě? -Pojď sem.
Držím tě.
-Já tě znám. -Asi jste si mě s někým spletl.
Nezestárl jsi ani o den.
Jsou věci, o kterých nevíš.
Věci, o kterých bych ti chtěl říct, ale nemůžu.
Jste si jistý, že ten muž se jmenoval Stefan Salvatore?
-Ano. -Kdy to bylo?
V roce 1953.
Milý deníčku, nevěřím tomu.
Lidi se narodí, zestárnou, a potom umřou.
V takovém světě žijeme.
Ale jak můžu popřít něco, co je tak jasné?
Někdo, kdo nikdy nestárne, nikdy se nezraní.
Někdo, kdo se mění způsobem, který se nedá vysvětlit.
-Pokousané dívky... -Pomozte nám někdo!
Těla nalezená bez krve...
Vy musíte být slečna Piercová.
Prosím, říkejte mi Katherine.
UPÍŘÍ DENÍKY 6. díl: Ztracené duše
Co jsi zač?
-Ty to víš. -Ne, nevím.
Ale ano, jinak bys tu nebyla.
To není možné.
Není.
Všechno, co znáš,
a vše, čemu věříš, se změní.
Jsi na to připravená?
Co jsi zač?
Jsem upír.
-Neměla jsem sem chodit. -Ne.
-Prosím. -Ne.
Jak jsi to udělal?
-Neboj se mě, prosím. -Nech mě jít.
Eleno, musíš mě vyslechnout a pochopit to.
-Nech mě jít! -Eleno, prosím.
Eleno.
Nikdy bych ti neublížil.
Se mnou jsi v bezpečí.
Všechny ty zvířecí útoky a ti mrtví lidé...
Ne. To udělal Damon.
-Damon? -Ano. Nepiju lidskou krev.
Takový život jsem si nevybral, na rozdíl od Damona.
Všechno ti vysvětlím, ale prosím tě, Eleno,
-nikomu to neříkej. -Jak mě o to můžeš žádat?
Protože je pro tebe nebezpečné, že o tom víš. Z mnoha důvodů.
Můžeš mě nenávidět, ale musíš mi věřit.
Odejdi.
Odejdi, prosím. Běž.
Odejdi, pokud mi opravdu nechceš ublížit.
Tohle jsem nechtěl.
-Prosím. -Chci svůj prsten.
-Kde jsi? -U táboráku.
Dal jsem si sváču.
-Kde je můj prsten? -Nemám ho. Kde jsi? Cos provedl?
Ne, co jsi ty provedl?
Ty jsi mě zamknul ve sklepě a nechal mě v něm hladovět,
takže všechny ty vysátý máš na svědomí, brácho.
Kolik dalších napadení zvířetem ti město uvěří?
Umím po sobě zamést stopy, Stefane.
Kde je můj prsten?
Dal jsem ho Zachovi, aby ho schoval.
Neměl jsi ho zabíjet.
Skoro jsi mě dostal. Kde je?
-Přinesu ti ho, ale dej mi čas. -Poslal jsi ho snad do Říma?
Chci svůj prsten, Stefane, jinak navštívím Elenu.
Už dávno tě chci zabít. Nedávej mi záminku.
Nedávej mi další záminku, proč tě zničit.
A to uděláš před tím, nebo po tom, co dostaneš svůj prsten?
Prostě ho přines.
Tobě se nechce umřít, co?
Říkal jsi, že mi všechno vysvětlíš. Proto jsme se tady sešli.
Když googluješ slovo upír, vyhledá to jen samou fikci.
-Jaká je realita? -Povím ti o všem, co tě zajímá.
-Vím, že můžeš jíst česnek. -Ano.
A že ti sluneční světlo neublíží?
Tady máte pití.
-Děkuju. -Tyhle prsteny nás chrání.
-Kříže? -Na okrasu.
-Svěcená voda? -Můžeme ji pít.
-Zrcadla? -Mýtus.
-Řekl jsi, že nemusíš zabíjet lidi. -Naživu mě drží zvířecí krev,
ale nedává mi tolik síly, kolik má Damon. Je hodně silný.
I tak jsi mu dovolil, aby se zapletl s Caroline?
Nutit Damona, aby něco nedělal, je mnohem nebezpečnější.
-Ubližoval jí. -Pil z ní.
Vymazal jí vzpomínky na to, že ji kousnul. Pomocí hypnózy.
Nikdy nevěděla, co se s ní děje.
-Kdyby ji chtěl zabít, udělal by to. -A to má být v pořádku?
Ne. Ne, nic není v pořádku, Eleno.
To vím.
Jsou tu ještě další kromě tebe a Damona?
-V Mystic Falls ne. Už ne. -Už ne?
Před časem si obyvatelé města byli dobře vědomi existence upírů
a nedopadlo to pro ně moc dobře.
Proto je životně důležité, abys to nikomu neřekla.
Nemůžu ti to slíbit.
Eleno, dej mi dnešní den.
Odpovím ti na všechny otázky,
a pak se budeš moct sama rozhodnout,
co s těmi vědomostmi uděláš.
Bude to jen na tobě.
Takový smrad jsem ještě nezažil.
-Snažil se zakrýt stopy. -Jsi si jistá?
Tělo spálíš, když tajíš příčinu smrti. A nenašly se žádné náboje.
Známe jejich totožnost?
Budeme je muset identifikovat podle zubů.
Co mám dát do zpráv?
Obchod s drogami se zvrtnul.
To se nebude moc rozpitvávat.
-Sehnal jsem ty hodinky. -Dobře.
Tohle jsem našel v křoví asi 9 metrů odsud.
-Vicki Donovanová. -Znáš ji?
Chodila jsem na střední s její mámou.
-Myslíte, že leží mezi nimi? -Doufám, že ne.
Kde jsi, Stefane? Jsem uvězněný v domě
a začínám být dost netrpělivý a znuděný,
a to já nemám rád.
Přines mi ten prsten.
Sakra.
Nekrvácej mi na gauč.
Prosím.
Pěkně jsem tě vysál, co?
S tebou dneska sranda nebude.
Toho budu litovat.
Pij.
Všechno.
Tak je to správně. Hodná holka.
Tak.
Tady zastav.
Co tu děláme?
Chci ti něco ukázat.
Uprostřed pustiny?
Takhle to tu kdysi nevypadalo.
Dřív to byl můj domov.
Vypadá to tak...
Staře? Protože to je staré.
Moment. Jak dlouho jsi...?
17 let je mi
už od roku 1864.
Můj bože.
Říkala jsi, že to chceš vědět.
Nebudu ti nic zatajovat.
Půl století před tím, než byl penzion postaven,
byl tohle dům mé rodiny.
Damon a já
jsme se tu oba narodili.
Bratři Salvatorovi, nejlepší přátelé.
-Počkej. -Kde ses tu hru naučil?
V táboře kousek od Atlanty. Jeden důstojník ji má z Harvardu. Chytej!
Počkej. Počkej chvíli. Jaká jsou pravidla?
Kdo potřebuje pravidla?
Můžu se k vám připojit?
No, mohla byste... Mohla byste se zranit.
Můj bratr rád hraje tvrdě.
Myslím, že vy hrajete ještě tvrději.
Co tu tak stojíš? Ta dívka chce být lovená.
Když to neuděláš ty, tak já jo.
Ty jsi znal Katherine v roce 1864? V Damonově podání to znělo jako...
Damon chtěl, aby sis myslela, že mám pořád zlomené srdce.
Viděl, že jsem s tebou šťastný a chtěl to pokazit.
A to jen proto, že jste před 145 lety milovali stejnou ženu?
Nebyla to jen tak nějaká dívka.
-Vyhrála jsem. Co je moje odměna? -Jakou byste chtěla?
Prodloužili ti dovolenou?
Bavil jsem se moc dobře na to, abych se vrátil do bitvy.
Tvá oddanost Konfederaci je inspirující.
Tohle se pro mě vyvinulo přímo báječně.
Jak to, slečno Katherine?
Teď vás tu budu mít oba, abyste mě bavili.
Potřebuju někoho jako doprovod na ples zakladatelů.
-Bude mi potěšením. -Bude mi ctí.
Oba chytří a milí bratři Salvatorovi mě přišli zachránit.
Jak si jenom vyberu?
Vybrala si mě.
Doprovodil jsem ji na ples v původním sídle Lockwoodových.
První večírek zakladatelů,
kde jsi podepsal seznam hostů.
Nezajímalo mě, že jsem dostal něco, co chtěl můj bratr.
Nezajímalo mě ani, jestli mu tím ublížím.
Věděl jsem jen, že ji chci.
A tak se rozzlobil.
To je právě na Damonovi to zajímavé.
Nerozzlobí se.
Jen vyrovná účty.
Tak ta sprcha bodla.
Co jsi mi to dal?
Trochu krve. Moc se ti to líbilo.
Vážně?
Počkat. Jsem zmatená? Jak jsme se sem dostali?
Potkali jsme se v lese. Byla jsi opilá, já tě napadl.
Pak jsem zabil tvé přátele, dal ti trochu krve a tobě se to líbilo.
Teď budeme pařit až do noci.
Dobře. Mohla bych dostat ještě?
-Ta krev byla tak dobrá. -Jenom, jestli dostanu i já.
Co Damon chce, většinou dostane.
Tehdy jsem to nevěděl, ale ukázalo se, že tu noc
byla Katherine i s ním.
Takže on ji ukradl tobě, ne naopak?
Ukázalo se, že jsme ji ani ukrást nemohli.
Budu tě milovat navždy.
Navždy je dlouhá doba, to víš.
Ne dost dlouhá.
Dobré ráno. Odejdi, prosím.
Jsi rozzlobený.
Tvůj obličej. Vypadala jsi jako démon.
-Ale nebojíš se. -Jdi ode mě! Jdi ode mě!
Nemění to to, co ke mně cítíš.
-Nikomu to neřekneš. -Já...
Budeme pokračovat tak, jako předtím.
Ano. Budeme pokračovat.
Netušíš, jakou budoucnost jsem nám naplánovala, Stefane...
Ty, já a Damon.
Žádná pravidla.
Mohla ovládat moji i Damonovu mysl.
Donutila nás neříct to tomu druhému.
Chtěla, abychom byli všichni spolu. Navždy.
Tak to sice nedopadlo, ale...
vypadá to, že mně a Damonovi to zůstalo.
Ať se nám to líbí, nebo ne.
To je Damonův prsten?
Vzal jsem mu ho, ale musím mu ho vrátit.
Ne. Nedělej to, Stefane. Schovávej ho dál.
Eleno, když mu ho nevrátím, pomstí se mi jediným způsobem,
-o kterém ví, že mi ublíží. -A to?
Tím, že ublíží tobě.
Pracujeme na tom, starosto Lockwoode.
-Identifikoval doktor ta těla? -Pár lidí z města. Všichni brali.
Tak tomu našemu příběhu lidé aspoň snáz uvěří.
-A Vicki Donovanová? -Mezi mrtvými není.
-A kde teda sakra je? -Kéž bych to věděla.
-Omlouvám se, že jdu pozdě. -Máš ty hodinky?
-A je to. -To je všechno?
Ano. To je všechno.
Tyler už mě nebere.
Od začátku jsem věděla, že mu na mně nezáleží,
ale říkala jsem si, že až mě pozná, tak ve mně uvidí víc.
Ale ne.
Na druhou stranu Jeremy ve mně vždycky viděl víc.
A to se mi líbí.
Tak Jeremy, jo?
-Elenin bratr? -Jo, jo.
Elena kdysi chodila s mým bráchou a byli pořád spolu,
takže byl Jeremy vždycky poblíž a zabouchnul se do mě a...
A proč ty nemáš holku? Jsi úplně v pohodě a sexy.
-Já vím. -Nechceš se zamilovat?
Už jsem byl zamilovaný. Bolí to, nemá to smysl a je to přeceňované.
-Jen to nesmí být naopak. -Už žádné mluvení. Pojďme tančit.
Máma tráví většinu času s Petem ve Virginia Beach.
Řídí náklaďák.
Tátu si nepamatuju, ale co jsem tak pochytila,
nezaslouží si, abych si ho pamatovala.
-Tvůj život je tak ubohý. -Jo.
To já jsem ta průšvihářka. Matt to má lehký.
Všichni ho zbožňujou.
Dostane fotbalové stýpko a vezme si Elenu
a bude mít sekačku na trávu a děti,
a když myslím na svou budoucnost, tak vidím jen prázdno.
-Jsi úplně na dně. -Jo.
Nemáš ani špetku sebeúcty.
Ne, žádnou.
-Asi vím, co ti může pomoct. -Co?
Smrt.
Co se stalo? Tančili jsme a potom...
-Potom jsem tě zabil. -Cože?
-Jsi mrtvá. -Jsem mrtvá.
Ale nebudeme z toho dělat vědu. Pila jsi mou krev, já tě zabil
a teď se musíš nakrmit, abys proces dokončila.
Seš mimo.
Neměla bys být sama venku.
Za chvíli budeš opravdu děsivá.
Dobře, fakt jsem se bavila, ale chci jít domů.
Začneš toužit po krvi a bez ní se budeš cítit mimo.
-Musíš být opatrná. -No tak, uhni.
-Vidíš? Už teď to nezvládáš. -Jdu domů.
Dobře, v klidu. Varoval jsem tě.
Vlastně, víš co? Měla bys jít.
Být tebou, zastavil bych se u Jeremyho, u tvého kluka.
-Jo, jak myslíš. Ahoj. -Pozdravuj Elenu.
A jestli uvidíš Stefana, řekni mu, ať mi zavolá.
Stanley je na Moore Street. Zbytek pokryje přístupové cesty.
Zavolej jemu nebo mně, pokud ta věc spustí.
-Nepoužívej vysílačku, jen mobil. -Chápu.
Máš 8 nábojů. Dřevěná kulka ho nezabije,
ale zraní ho a dá ti čas, aby ses k němu dostal a vrazil do něj kolík.
Vážně to zvládneš?
Samozřejmě.
-Už jsi někdy zabil upíra? -A ty?
Už jdu.
-Ahoj. -To slunce mě zabije.
-Pálí mě oči. -Kde jsi byla?
To je dobrý. Všechno je dobrý.
-Stalo se něco? -Mám hlad.
Co tu máš k jídlu?
Jsi sjetá? Vicki, vždyť je poledne.
Mohl bys nemluvit tak nahlas? Třeští mi hlava.
Potřebuju ticho.
To ovládání mysli, co používala Katherine.
-Udělal jsi to někdy mně? -Ne.
Ten náhrdelník,
je v něm bylina zvaná železník.
Chrání tě před ovládnutím.
Chtěl jsem tě ochránit před Damonovým vlivem.
Ale také jsem tě chtěl ochránit přede mnou.
Eleno, ten náhrdelník by sis neměla nikdy sundávat.
Nezáleží na tom, co se stane, ani na tom, co ke mně cítíš.
Ale budeš vědět, že ses mohla rozhodnout.
-Kde je? -Tudy.
-Co si dala? -Nevím.
Ahoj, Vick. Jak to jde?
-Dobře ne, Mattie. Bolí to. -Kde to bolí?
Moje dásně. Celá pusa mě bolí.
Moje dásně... něco v nich je a strašně to bolí.
-Dobře. -Ne. Nech mě na pokoji.
No tak, Vick. Nebuď taková. Pojďme domů.
-Nechej toho. -A čeho?
Toho kecání, plácání. Nech toho!
Na místě nepovedené předávky drog byla nalezena 3 mrtvá těla.
Těla ještě nebyla identifikována.
Byla nalezena v ranních hodinách na starém hřbitově v Mystic Falls .
-Tam jsme včera večer byli. -Co se stalo, Vick?
... právě pátrají po podezřelých. Žádají kohokoli, kdo něco ví...
-Volám poldy. -Ne, nevolej.
Co se stalo potom, co jsem odešel, Vick?
-Jsi v pohodě? -Jsem v poho.
Sakra, Vick.
-Co se děje? -Je fakticky mimo.
Eleno, odstup.
Vicki, podívej se na mě.
Soustřeď se. Budeš v pořádku.
Všechno bude v pořádku.
Kluci, vezměte ji nahoru. Zatáhněte žaluzie.
Bude v pořádku. Jdeme.
-Víš, co s ní je? -Jo.
-Co?
-Mění se. -Mění se v co?
V upíra.
-Co? -Damon se k ní musel dostat.
Je nová. Ještě nedokončila proces proměny.
Jak ho dokončí?
Musí se napít lidské krve.
A když se nenapije?
Zemře.
-Nejspíš má jen pár hodin. -Je s ním nahoře.
To je v pořádku. Ještě neví, co se s ní děje.
-Kdy to bude vědět? -Právě teď si na nic nepamatuje.
Část z ní je pořád člověk, ale pomalu,
čím víc času uběhne,
tím rychleji se jí budou vracet vzpomínky,
a potom bude vědět, že se musí rozhodnout.
Stejně, jako jsi musel ty?
Promiň, pořád dělám problémy.
Jen se z toho musíš vyspat.
Ne.
Vick.
Vick!
Byla v pohodě a potom... Něco ji vyděsilo
Půjdu ji hledat. Zavolej, jestli se něco dozvíš.
-Můžu ji vystopovat. -Jdi.
-Jo? -Asi něco mám.
-Ukazuje to ke starému hřbitovu. -Jdeme za tebou.
-Možná bychom měli zavolat Mattovi. -Zavolá, až ji najde.
-A co máme dělat my? -Čekat. Máme čekat.
Nevím, co s ní je.
Bude v pořádku. Všechno bude dobrý.
Jeremy, běž nahoru.
Ty se mě bojíš.
Zkusím hádat.
-Stefan to konečně vyklopil. -Drž se ode mě dál.
Nemusíš být hrubá. Jen hledám Stefana.
Můžu dovnitř? Počkat. Můžu. Svolení už mám.
Můžeme jít rovnou k věci. Nechci tě teď zabít.
To by neposloužilo mému většímu plánu.
Takže... Kde je Stefan?
Je venku a hledá Vicki.
Nedívej se na mě Tím odsuzujícím pohledem.
Ta mi ještě poděkuje za to, co jsem jí udělal.
Ty jsi Katherine poděkoval?
Slyšela jsi celý náš životní příběh, co?
-Slyšela jsem dost. -O tom pochybuju.
Řekni bráchovi, že ho hledám.
Tip pro příště.
Dávej si pozor na to, koho si zveš domů.
Vicki?
Začínám si vzpomínat. Na to, co je, co řekl.
Pamatuju si tebe, nemocnici. Tu střechu. Všechno se mi vrací.
Moc mě to mrzí.
Damon neměl právo ti tohle udělat.
Říkal, že se musím nakrmit.
Co se stane, když se nenakrmím?
Budeš rychle chřadnout...
a potom bude konec.
Umřu.
-Já tohle nechci. -Já vím. Bude to dobré.
Budeš v pořádku.
Můžu ti pomoct.
Je to lepší? Je to lepší? Budu lepší?
Chci jít domů.
Vezmeš mě domů?
Jistě.
Ne!
Dřevěná.
Už to ví.
Jestli tě někdo zabije, tak to budu já.
Prsten.
Ne. Ne! Vicki!
Je mi to líto.
Můj bože.
Ty hodinky. Najdi ty hodinky!
-Krvácíš! -Ne, dobrý, jsem v pořádku.
Nemohl jsem ji zastavit.
Zkusil jsem to.
Co to znamená?
Nakrmila se, a pak jsem ji ztratil.
-Můj bože. -Postarám se o to.
Najdu ji a ukážu jí, že může žít jako já.
Ujistím se, že nikomu neublíží. Eleno. Slibuju ti to.
Co mám říct bratrovi a Mattovi?
-Něco vymyslíme. -Myslíš, že vymyslíme nějakou lež.
Hrozně mě to mrzí.
Dala jsem ti dnešek, jak jsi mě žádal.
Chápu, že bys nikdy neudělal nic, co by mi ublížilo
a slibuju, že udržím tvé tajemství, ale...
Nemůžu s tebou být, Stefane.
Promiň. Já... Já prostě nemůžu.
UPÍŘÍ DENÍKY á prostě nemůžu.