Din episoadele anterioare:
De mai bine de un secol, am trăit în secret. Până acum.
Ştiu ce risc, dar trebuie să o cunosc.
- Sunt Elena. - Sunt Stefan.
- Sunt Damon, fratele lui Stefan. - Nu mi-a spus că are un frate.
Când eşti pe lângă ea, te simţi viu?
Mi-a spus despre fosta, Katherine?
- Ţi-a frânt inima. - Asta s-a întâmplat acum mult timp.
O să-ţi dau numărul de telefon al Elenei.
- Ce ai de gând? - Tu trebuie să puncte puncte puncte.
Speram să te văd din nou.
Bună dimineaţa.
Te rog, nu.
Să nu faci asta.
Pleacă de lângă mine. Nu.
Asta ar fi putut merge într-o direcţie complet diferită.
JURNALELE VAMPIRILOR
LICEUL MYSTIC FALLS
Risipă de fund.
Ascultă-mă, nu spun să nu te vezi cu el, îţi spun doar să o iei încet.
- Tu ai spus să încerc. - Acum îţi spun să nu te grăbeşti.
- De ce ai faţa asta? - Nu am nicio faţă.
Eşti singură pentru prima dată la liceu.
- E momentul perfect să sondezi terenul. - Da, pentru că sunt exact tipul ăla.
- Serios, ce nu-mi spui? - Este stupid.
- Bonnie. - Ce?
- Spune-o. - L-am atins pe Stefan din greşeală...
...şi am avut un sentiment rău.
- Asta era? Bonnie. - A fost rău "rău".
- E vorba iarăşi de faza cu vrăjitoarea? - Ştii ce? Doar îmi fac griji.
Asta sunt eu făcându-mi griji în legătură cu noul iubit al celei mai bune prietene.
Şi te iubesc pentru asta. Serios. Dar mă simt bine.
A fost un an greu şi încep să simt...
...că lucrurile încep să revină la normalitate din nou.
Şi ştii ceva? Stefan este o mare parte din asta.
Sunt cea mai tare. Am făcut rost de două bilete la Posers sâmbătă seara.
- Cântă la The Rat. - Distracţie plăcută ţie şi lui Tyler.
Nu fi aşa. Haide. Vreau să vii cu mine.
Nu ţi-e teamă că toţi vor şti că ţi-o tragi cu ciudatul drogat? Aşteaptă.
- Toată lumea ştie deja. - Da, dar nu mai este aşa.
- Putem fi prieteni şi să stăm împreună. - Spune-mi ceva.
A fost pentru droguri? Te-ai culcat cu mine din cauza drogurilor?
- Du-te naibii. - Ei bine, nu. Dacă există un alt motiv...
...te rog, te ascult.
Neaţa, Elena.
- Neaţa, Bonnie. - Bună, trebuie să o găsesc pe Caroline.
Nu răspunde la telefon, aşa că ne vedem mai târziu.
Bonnie, aşteaptă.
Nu prea mă place.
Nu te cunoaşte. Este prietena mea cea mai bună.
Are grijă de mine, dar când te va cunoaşte, te va iubi.
Uite-o pe Elena cu noul ei iubit.
Şi ce fac? Se plimbă, se plimbă.
Da. Direct spre apus.
- Eşti un nemernic. - Cât timp stai acolo...
-...arătând ca un trol de grădină. - Pitic.
Iată ce vom face. Eşti liber în seara asta?
- Da. - Perfect.
Cina, la mine, la ora 20:00.
Tu, eu şi Bonnie. Voi doi veţi petrece timp de calitate împreună.
Va vedea ce tip minunat eşti. Misiune îndeplinită.
Şi ce ar trebui să fac, Ty? A ales.
- Spune-i că a făcut alegerea greşită. - Ce faci? Ty, nu.
Ty, nu o face. Doamne.
Aruncătura aia a fost nebunească. Nu ştiam că joci fotbal.
Am jucat acum mult timp.
Atunci de ce nu încerci să intri în echipă?
Nu prea cred.
- Deci nu-ţi place fotbalul. - Iubesc fotbalul. E un sport fantastic.
Dar în acest caz, nu cred că fotbalul mă place pe mine.
L-ai văzut pe Tyler acolo. Şi ştim cum se simte Matt.
Nu te cunosc. Pentru ei, eşti tipul singuratic şi misterios.
Nu ar strica să faci parte din echipă. Să-ţi faci nişte prieteni.
Asta o spune fata care stă singură în cimitir şi scrie.
Hei. Haide. Însemn mai mult decât fata tristă din cimitir.
Există o Elena complet diferită pe care nu ai cunoscut-o încă.
- Era preocupată de toate. Foarte ocupată. - Abia aştept să o întâlnesc.
- Şi când se va întâmpla asta? - În curând.
Lucrează la asta.
Al Doilea Război Mondial s-a terminat...?
Ştie cineva? Domnişoară Juan?
1945.
- Echipa e praf. Ar avea nevoie de tine. - Pearl Harbor.
- Nu pot, sunt un singuratic. - Nimic?
Domnişoară Gilbert? Pearl Harbor.
7 decembrie 1941
Mulţumesc, domnişoară Gilbert.
- Oricând. - Foarte bine.
- Căderea zidului Berlinului - 1989. Mă pricep la date, domnule.
Serios? Cât de bine?
Să rămânem la ani.
- Actul Drepturilor Civile - 1964.
- Asasinarea lui John F. Kennedy - 1963.
- Martin Luther King. - '68.
- Lincoln. - 1865.
- Roe contra Wade? - 1973.
- Brown contra Board? - 1954.
- Bătălia de la Gettysburg - 1863.
- Războiul Coreean. - Din 1950 până în 1953.
S-a terminat în '52.
De fapt, domnule, s-a terminat în '53.
Să caute cineva.
- Repede. - A fost în 1953.
- Cum ai ştiut toate datele? - Ani şi ani de rebusuri.
Este o chestie a singuraticilor.
- La naiba. - Ai făcut o treabă bună.
Domnule Lockwood, este ceva la care te pricepi? Istoria nu este.
Şi cu siguranţă nu ştii nici să fii apărător.
- Da, domnule antrenor. - Acum fă-o din nou.
Dumnezeule. Eşti aici.
Da. Nu pot fi fata tristă mereu.
Singurul mod prin care ne putem întoarce la cum erau lucrurile, este să le facem.
- Şi vii la cină în seara asta. - Serios?
Tu, eu şi Stefan.
- Trebuie să-i dai o şansă. - Nu pot în seara asta.
Ai văzut-o pe Caroline? I-am dat sute de mesaje.
Nu schimba subiectul, Bonnie Bennett.
O să vii.
- Bine, vin. - Minunat.
Calificările pentru echipă au fost primăvara trecută, domnule Salvatore.
Nu am fost aici atunci, domnule.
Atunci nu te afli aici acum, din punctul meu de vedere.
Domnule Tanner, îmi dau seama că nu am început cu dreptul...
...şi vreau să-mi cer scuze pentru asta.
Am jucat fotbal înainte, poziţia de atacant, mai ales.
Şi sunt destul de bun.
Nu o să te întreb cine a câştigat Super Bowl în '71.
În '71 a fost--
Scuze. Înţeleg, domnule.
Doar ca să văd cum îţi iei bătaie.
Împrumută echipament.
Du-te. Înainte să mă răzgândesc. Să o luăm de la capăt!
Mai întâi iubita mea, apoi echipa?
Tipule, asta este o oportunitate.
Fotbalul este un sport de contact. Uneori oamenii se rănesc.
Unde este Caroline?
Nu ştiu. Ea nu face d-astea.
O să o sun din nou.
Dumnezeule.
Cred că este tipul misterios de la the Grill.
Ăla nu e niciun tip misterios. Este Damon Salvatore.
Salvatore? Ca pe Stefan?
L-am luat pe celălalt frate. Sper că nu te deranjează.
Scuze că am întârziat. Am fost ocupată.
Să începem cu o dublă întoarcere Herkie Hurdler. Ce ziceţi?
Unu, doi, trei, patru, cinci, şase, şapte, opt.
Unu, doi, trei, patru--
şase, şapte, opt.
Elena, iubita, ce ar fi doar să observi azi? Bine?
Continuaţi. Bine. Începeţi din nou.
Şi cinci, şase, şapte, opt.
Unu, doi, trei, patru, cinci, şase, şapte, opt.
Doamna albastră. Doamna albastră.
Pregătiţi-vă! Porniţi!
Haide, Tyler, acoperă-l.
- Am pierdut momentul, omule. - Haide, Stefan.
Aşa se face.
Din nou!
Haideţi!
- Bravo, Salvatore! - Bine.
- Ai prins-o bine, Salvatore. - Haide, omule.
În regulă!
- Nu o lăsa să-ţi scape! - Da, puiule.
- În regulă, aşa. Fugi, puiule! - Bravo, Salvatore!
- Bravo! - În regulă, să mergem.
Urăsc s-o spun, dar se pricepe.
- Cred că trebuie să ne ocupăm de el. - Serios?
Nu mergi pe teren şi te porţi ca şi cum locul îţi aparţine după 5 minute.
- Stai, mă ocup de asta. - S-o facem din nou.
Haide!
Pregătiţi-vă!
Asta este.
Bine ai venit în echipă, prietene.
- Să mergem. - Aşa trebuie.
- O să supravieţuieşti, Salvatore? - Tare.
- Da. - Hai că o să-ţi treacă.
Hei. A fost vina mea.
- Este în regulă. - Da.
Bine.
Vreau să vii.
Cum a fost proba? Ai intrat în echipă?
Foarte Emerson, modul în care îţi dezvălui sufletul cu atât de multe--
adjective.
Ce faci aici?
Am venit să-ţi cer scuze.
M-am gândit puţin, mi-am analizat gândurile...
...şi vreau să o luăm de la capăt. Trebuie să lăsăm trecutul în spate.
Eşti fratele meu mai mic...
...şi dacă vrei să duci o viaţă normală, fericită, de om...
...atunci vreau asta pentru tine.
Poate pot să fac şi eu asta.
Dacă pot să învăţ să fiu o persoană moartă vie...
...poate mai e o speranţă pentru noi.
Ştii, nu trebuie să fie aşa, Damon.
Normal că nu trebuie.
APP, am văzut-o pe Elena azi. Asta înseamnă "apropo".
Era la antrenamentul majoretelor.
Arăta atât de vioaie în pantalonii ei scurţi.
Doar că....
Calmează-te, nici nu m-am apropiat de ea.
Am propria majoretă acum.
Asta îmi aminteşte că trebuie să fug.
Am o întâlnire.
Palme transpirate. Ţine-mi pumnii.
Explică tu. Ieri seară mă uitam la 9-0.
Începe reclama şi eu zic, "pun pariu că e reclama aia la telefoane."
Tipul şi tipa cu banca, el zboară la Paris şi înapoi.
- Fac o poză. - Haide.
- Reclama aia apare mereu. - Bine. Atunci ce zici de asta?
Azi sunt obsedată de numere.
Trei numere. Văd mereu 8, 14 şi 22. Cât de ciudat e asta?
Poate ar trebui să jucăm la loto.
- Ai vorbit cu bunica ta? - Ea va spune că sunt o vrăjitoare.
- Nu vreau să fiu o vrăjitoare. Tu vrei? - Nu vreau să fiu o vrăjitoare.
Şi aranjarea într-un castron frumos nu prosteşte pe nimeni.
Bine, linguri. Unde sunt lingurile de servire?
Sertarul din mijloc, la stânga ta.
Bine, ai fost în bucătăria asta de mii de ori.
Da, asta e.
Bine, a venit.
Nu fi emoţionată. Trebuie doar să fii tu însăţi.
Lumânări pentru ziua de naştere.
Tanner ţi-a făcut viaţa grea azi?
Ei bine, m-a primit în echipă aşa că am făcut ceva bine.
Bonnie, ar fi trebuit să-l vezi pe Stefan azi.
- Tyler a aruncat o minge exact spre el-- - Da, am auzit.
De ce nu-i spui lui Stefan despre familia ta?
Părinţii divorţaţi, fără mamă, stau cu tata.
Nu, spune-i despre vrăjitoare.
Familia lui Bonnie are o descendenţă de vrăjitoare.
- E chiar cool. - Cool nu e cuvântul pe care l-aş folosi.
Este interesant cu siguranţă.
Nu sunt un cunoscător, dar ştiu că există nişte druizi celtici...
...care au migrat aici în anii 1800.
- Familia mea a venit din Salem. - Serios?
- Vrăjitoare din Salem? - Da.
- Aş spune că e foarte cool. - Serios? De ce?
Vrăjitoarele din Salem sunt exemple...
...de individualism şi nonconformism.
Da, sunt.
Mă întreb cine ar putea fi.
Surpriză! Bonnie mi-a spus că pregătiţi cina, aşa că am adus desertul.
Sper că nu te deranjează.
- Ce faci aici? - O aştept pe Elena să mă invite înăuntru.
- Ah, da, poţi-- - Nu, nu, nu.
Nu poate....
Nu poate să rămână.
Poţi, Damon?
Vino încoace.
Suntem aproape gata.
Este în regulă. Hai, intră.
Ai o casă frumoasă, Elena.
Mulţumesc.
Nu-mi vine să cred că domnul Tanner te-a acceptat în echipă.
Probabil că Tyler este foarte furios. Dar bravo ţie. Du-te după ce vrei.
Asta îi spun întotdeauna. Trebuie să acţionezi.
Nu pot să stai să aştepţi să vină viaţa. Trebuie să te duci după ce vrei.
Da, Elena nu a fost atât de norocoasă azi. Din cauză că nu ai fost în tabăra de vară.
- Nu ştiu cum vei învăţa. - O să lucrez cu ea, va învăţa.
Presupun că o putem pune în spate.
Ştii, nu pari tipul majoretei, Elena.
Pentru că părinţii ei au murit.
Da, adică trece printr-o fază de lehamite.
Era mult mai distractivă.
Şi spun asta cu toată sensibilitatea.
Îmi pare rău, Elena. Ştiu ce înseamnă să-ţi pierzi ambii părinţi.
De fapt, Stefan şi cu mine am privit toate persoanele...
...la care am ţinut vreodată murind.
Nu trebuie să vorbim despre asta chiar acum.
Ai dreptate, Stef. Îmi pare rău.
Ultimul lucru pe care voiam să-l fac este să aduc vorba de ea.
Nu fă asta. Nu în timp ce muncesc.
Ne vedem mai târziu.
Este sora mea şi o iubesc...
...dar uneori te poate face să munceşti pentru asta.
Mie mi se pare destul de uşor.
MYSTIC GRILL
Înţeleg. Mă loveşti ca s-o impresionezi. E foarte drăguţ.
Nu trebuie s-o impresionez.
Am câştigat deja. Acum eşti mort.
Sunt? Pare că stau aici şi aştept să devii bărbat.
Ty, încetează.
- Data viitoare când te văd, Gilbert-- - Nu, data viitoare te văd eu.
Ce faci, Vick?
Încă unul.
Mulţumesc.
Frumoasă salvare.
Te plac. Ştii cum să râzi. Şi îl faci pe Stefan să zâmbească...
...ceea ce nu am mai văzut de foarte mult timp.
Mai devreme, te-ai referit la Katherine?
Cum a murit?
Într-un incediu, un incendiu tragic.
Recent?
Pare că s-a întâmplat ieri.
Cum era?
Era frumoasă. Semăna cu tine în privinţa asta.
Era şi foarte complicată şi egoistă, nu foarte amabilă uneori...
...dar foarte sexy şi seducătoare.
Care dintre voi s-a întâlnit primul cu ea?
Bună deducere. Întreabă-l pe Stefan. Sunt sigur că răspunsul lui va fi diferit.
M-aş retrage de la majorete dacă aş fi în locul tău.
- De ce spui asta? - Păreai nefericită la antrenament.
- Ai văzut aia? - Mă înşel?
Îmi plăcea. Era distractiv.
E diferit anul ăsta. Tot ce conta nu mai contează acum.
Atunci renunţă, mergi mai departe. Problemă rezolvată.
- Unele lucruri ar putea conta din nou. - Poate.
Dar mi se pare puţin nerealist.
Îmi pare rău.
Pentru Katherine.
Şi tu ai pierdut-o.
- Hei. Aveţi nevoie de ajutor? - Sigur, de ce nu?
Matt încearcă, dar îi este foarte greu.
Trebui să înţelegi că au fost primii unul pentru celălalt.
Ştii, de când erau mici.
Aia este o eşarfă foarte frumoasă.
- Mulţumesc, este nouă. - Pot să o văd?
- Te deranjează dacă ţi-o dai jos? - Ah, nu pot.
De ce nu? Eşti bine?
Tot ce ştiu este că nu pot s-o dau jos.
- Despre ce vorbiţi voi doi? - Îi admiram eşarfa.
Elena şi Bonnie sunt aproape gata cu vasele.
- De ce nu mergi să vezi dacă poţi ajuta? - Arăt ca şi cum aş spăla vase?
Pentru mine?
Nu cred.
Du-te să vezi dacă Elena are nevoie de ajutor în bucătărie.
Ştii ceva? O să mă duc să văd dacă Elena...
are nevoie de ajutor în bucătărie. - Minunat.
Sunt oameni, Damon. Ea nu e o marionetă.
Nu există ca să te distrezi tu, ca tu să te hrăneşti oricând vrei.
Ba aşa e. Toţi oamenii sunt pentru asta.
Sunt orice vreau eu să fie. Sunt ai mei ca să-i iau oricând.
Te-ai distrat. Te-ai folosit de Caroline,
ai ajuns la mine şi la Elena, bravo ţie.
- Acum e momentul să pleci. - Nu e nicio problemă.
Pentru că am fost invitat înăuntru.
Voi veni mâine noapte şi noaptea următoare...
...şi voi face orice vreau eu cu micuţa ta majoretă.
Pentru că asta e ceva normal pentru mine.
- Seara asta nu a fost rea, a fost bine. - Măcar cineva s-a distrat.
Haide. Fratele tău nu este aşa de rău cum îl prezinţi tu.
Trebuie să mai existe o urmă de umanitate în fratele meu.
Undeva.
Tot sper.
Dar cum să-l fac s-o vadă?
Şi cum pot s-o apăr?
Mai sunt câteva ore până la meci, fani Timberwolves. Nu uitaţi....
CASA ECHIPEI TIMBERWOLVES
Uită-te la tine. Arăţi mişto în tricoul tău.
- Ce s-a întâmplat? Gata cu majoretele? - Am renunţat. Sunt cineva care renunţă.
Nu, nu eşti aşa. Ai suferit o pierdere mare.
Nu eşti aceeaşi persoană. Ar trebui să priveşti înainte.
Ar trebui să o iei de la capăt. Bine?
Sper că nu crezi că este prea repede sau prea ciudat...
dar voiam să-ţi dau ăsta.
Doamne, este frumos.
Este ceva ce am dintotdeauna...
şi nu mi-am dorit niciodată să-l dau cuiva până acum.
Mi-ar plăcea foarte mult dacă l-ai purta pentru mine, pentru noroc.
- Îmi miroase a trandafir? - Nu, este-- este o plantă.
- Este frumos, nu? - Îl ador.
Şi voiam să-ţi mulţumesc că m-ai împins să încerc să fiu acceptat în echipă.
- Mă simt foarte bine. - Suntem o pereche.
Eu renunţ, tu începi.
Suntem o lucrare în curs de desfăşurare
O să ne dam noi seama.
Şi nu eşti în uniformă pentru că...?
Liniştiţi-vă.
Bine?
Staţi, staţi.
Staţi, staţi, staţi. Staţi.
Să fim sinceri. În trecut, am lăsat alte echipe...
să vină în oraşul nostru şi să ne calce în picioare.
Dar asta se va schimba.
Avem un nou coleg talentat care începe în seara asta în defensivă
şi o să vă spun chiar acum, a trecut mult timp...
de când am văzut un puşti aşa, cu mâini ca astea.
Hai să-l aplaudăm pe Stefan Salvatore.
Asta e naşpa. Nu se poate să înceapă cu el. Abia a ajuns aici.
--care ne-au aşteptat să bifăm o victorie...
Vreau să vă spun un singur lucru. Suntem Timberwolves, suntem înfometaţi.
Bună, iubitule. Ce s-a întâmplat?
- Nimic. - Şi echipa Lions din...
- sunt ce avem la cină. - Ăla e Jeremy?
Nu, Ty. Nu. Lasă-l în pace.
Ce-ţi pasă? Nu fi atât de supărat.
Poţi să o ai când termin.
Tyler, încetează.
Tyler!
Opreşte-te, îl răneşti.
Tyler. Tyler, opreşte-te.
Tyler. Încetează!
Hei, este la pământ. Gata.
Jeremy, nu.
- Tyler, încetează. - Dă-te jos de pe mine.
- Opreşte-te. - Ce naiba, Jeremy?
- Ţine capul ridicat, sângerezi. - Sunt bine.
- Da, miroşi bine. - Încetează, da?
Haide, omule. Haide.
Dumnezeule, mâna ta.
- Nu, nu, nu, este în regulă. - E o rână adâncă? E rău?
Haide.
- Dar am văzut, era-- - A ratat.
Nu este sângele meu.
- Vezi? Sunt bine. - Nu, nu, am văzut.
- Sticla te-a tăiat pe mână-- - E în regulă.
Sunt bine.
Trebuie să înceapă meciul, da? Aşa că ne vedem după.
Hei, Tiki, se cam clatină?
Poţi să stai dreaptă? Poate cineva să o ajute pe Tiki, vă rog?
- Cineva--? Nu? - Unde ai fost?
Pot să te întreb ceva? Şi îmi răspunzi serios, fără glume?
- Desigur. Ce este? - Presentimentul rău
Când l-ai atins pe Stefan şi ai avut reacţia aia--
Uită că am spus aia. Planul tău cu cina m-a convins.
Nu, Bonnie, serios. Ce a fost?
Ai văzut ceva sau...?
Nu a fost clar ca o imagine.
Ca azi, tot văd aceleaşi numere de care ţi-am spus...
-...8, 14, 22. - Da?
Când l-am atins pe Stefan, a fost un sentiment.
Şi l-am simţit ca o vibraţie prin mine şi a fost rece şi....
Şi ce?
A fost moartea.
A fost aşa cum îmi imaginez că e moartea.
M-ai speriat. Ce faci aici?
Mă ascund de Caroline.
- De ce? - Aveam nevoie de o pauză.
Vorbeşte mai mult decât pot asculta.
Asta ar putea fi un semn.
- Ei bine, este foarte tânără. - Nu e mult mai tânără decât tine.
Da.
Nu văd să meargă nicăieri în imaginea de ansamblu.
Cred că m-ar înnebuni.
Caroline are trăsături enervante, dar suntem prietene din clasa întâi...
şi asta înseamnă ceva pentru mine.
Am notat. Îmi pare rău dacă te fac să te simţi incomod.
Nu asta intenţionez.
Ba da, este. Altfel, nu ai pune un sens diferit...
...dincolo de tot ce spui.
Ai dreptate.
Am alte intenţii, dar şi tu ai.
Serios?
Le văd. Mă vrei.
- Poftim? - Ţi-am intrat pe sub piele.
Te trezeşti atrasă de mine. Te gândeşti la mine...
când nu vrei. Pun pariu că m-ai visat.
Şi acum vrei să mă săruţi.
Ce naiba? Nu ştiu ce joc încerci să joci...
cu Stefan, dar nu vreau să fac parte din asta.
Nu ştiu ce s-a întâmplat în trecut...
dar hai să lămurim un lucru: eu nu sunt Katherine.
O să poţi juca?
Da, sunt bine.
Ceea ce ai făcut acolo.
L-ai apărat pe Jeremy.
Este un puşti cu probleme.
- Cineva trebuie să aibă grijă de el. - Ştiu.
Am fost un nemernic la antrenamente.
- Ai avut motivele tale. - Nu am nicio scuză.
Baftă în seara asta. Suntem norocoşi să te avem.
Ce drăguţ! Stefan se alătură unei echipe şi îşi face un prieten.
Este atât de "hai, hai, echipa, da."
Nu în seara asta. Am terminat cu tine.
Mişto trucul cu Elena.
Lasă-mă să ghicesc. Verbină în colier. Recunosc, am fost puţin surprins.
A trecut ceva timp de când cineva a rezistat puterii mele de convingere.
- De unde l-ai luat? - Contează?
Aş putea să o seduc pe calea veche. Sau aş putea să o mănânc.
- Nu. Nu-i vei face rău, Damon. - Nu?
Pentru că adânc înăuntrul tău o parte din tine are sentimente pentru ea.
Eram îngrijorat că nu mai ai niciun pic de umanitate în tine...
că ai devenit de fapt monstrul...
care pretinzi că eşti.
- Cine pretinde? - Atunci ucide-mă.
- Ei bine, sunt tentat. - Nu, nu eşti.
Ai avut la dispoziţie mai multe vieţi ca s-o faci şi totuşi sunt aici.
Sunt încă în viaţă. Şi eşti aici.
Încă mă bântui. După 145 de ani.
Katherine este moartă.
Şi mă urăşti pentru că ai iubit-o şi mă torturezi pentru că încă o iubeşti.
Şi asta, fratele meu, asta este umanitatea ta.
Salvatore.
Ce naiba? Avem un meci de jucat.
Dacă aia este umanitatea mea...
atunci asta ce este?
Nu!
Oricine, oricând, în orice loc.
Tanner lipseşte. Cred că a băut cam multă bere--
- Nu vorbi cu mine. Sunt supărat pe tine. - Care e problema ta?
Tu eşti problema mea, da? Eşti un bătăuş.
Un bătăuş de 12 ani, omule. M-am săturat.
Ce a fost aia în seara asta?
Ce va demonstra lovirea tipului nou?
Sau dacă te culci cu sora mea sau dacă-l baţi pe fratele iubitei mele.
Iubită? Nu ştiu cum să-ţi spun...
dar ţi-a dat papucii. Vorbeşti serios?
- Vrei să mă loveşti? Sunt în echipa ta. - Ai încălcat limita. Chiar şi tu.
Ajutor!
UNITATEA DE CONTROL A ANIMALELOR
LEGIST
Nu a fost doar pentru droguri.
Ce tip de animal ar putea să facă asta?
De ce ar ieşi din pădure...
şi să atace pe cineva în mijlocul oraşului?
Nu ştiu. Nu ştiu.
Am fost atât de sigură că te-ai tăiat.
- Am văzut. - Sunt bine.
Sunt în regulă, da? Suntem bine.
Asta este ceea ce contează.
Am crezut că există speranţă.
Că ceva din interiorul...
...lui Damon este încă uman, normal.
Dar m-am înşelat.
Nu a rămas nimic uman în Damon.
Nimic bun, nici mărinimie, nici iubire.
Este doar un monstru care trebuie oprit.
JURNALELE VAMPIRILOR care trebuie oprit.