V minulých dílech jste viděli...
Více než století jsem žil v utajení. Až do teď.
Znám riziko, ale musel jsem ji poznat.
-Jsem Elena. -Stefan.
-Jsem Damon, Stefanův bratr. -Neřekl mi, že má bratra.
Když jsi s ní, cítíš se pak víc naživu?
Řekl mi o tvé bývalé. O Katherine.
-Zlomila ti srdce. -To už je dávno.
Dám ti její číslo.
-Co máš za lubem? -Já to vím a ty... Tečka, tečka.
Doufala jsem, že tě zase uvidím.
Dobré ráno.
Prosím. Neubližuj mi.
Nedělej to.
Padej ode mě! Ne!
Mohli jsme to udělat úplně jinak.
UPÍŘÍ DENÍKY 3. díl: Upíří fotbal
MYSTIC FALLS STŘEDNÍ ŠKOLA
To je ošklivý zadek.
Já neříkala, abys s ním nerandila. Jen, abys na to šla pomalu.
-To tys mi řekla, že do toho mám jít. -No a teď říkám, jdi na to pomalu.
-Proč ta změna? -To není změna.
Poprvé za celou střední jsi bez chlapa.
-Konečně si můžeš trochu užít. -No jasně, protože to je můj styl.
-Teď vážně, co jsi mi zatajila? -Je to hloupý.
-Bonnie. -Co?
-Ven s tím. -Náhodou jsem se dotkla Stefana...
A cítila něco fakt divného.
-To je všechno? Bonnie. -Bylo to hodně špatný!
-Souvisí to zas s tím čarodějnictvím? -Víš co? Mám jen obavy.
Tak projevuju starost nad novým přítelem nejlepší kamarádky.
A já tě za to mám ráda. Vážně. Ale cítím se dobře.
Byl to těžký rok. Konečně začínám cítit,
že se vše vrací do starých kolejí.
A víš co? Stefan na tom má velké zásluhy.
Jsem skvělá. Sehnala jsem 2 lístky na The Posers na sobotní večer.
-Hrajou tady v klubu. -Tak se s Tylerem dobře bavte.
Nebuď takový. No tak. Chci, abys šel.
To se nebojíš, že někdo zjistí, že pícháš s věčně zhuleným šprtem?
-Oni už to vlastně všichni ví. -No, jo, ale už je to jiné.
-Mohli bychom spolu být jako přátelé. -Řekni mi něco.
Bylo to kvůli těm drogám? Spala jsi se mnou kvůli nim?
-Jdi se bodnout. -Ne, jestli jsi měla i jiný důvod,
prosím, jsem jedno ucho.
Dobré ráno, Eleno.
-Dobré ráno, Bonnie. -Půjdu se podívat po Caroline.
Nebere telefon, uvidíme se později.
Bonnie, počkej.
Nemá mě moc v lásce.
Nezná tě. Je to moje nejlepší kámoška.
Jen na mě dává pozor, Ale až tě pozná, oblíbí si tě.
Hele. Tamhle je Elena a její nový přítel.
Co to dělají? Aha, oni jdou.
Jo. Přímo do západu slunce.
-Ty seš debil. -Zatímco ty tady stojíš
-jako zahradní skřet. -Trpaslík.
Uděláme to takhle. Máš dnes večer volno?
-Ano. -Super.
Večeře, u mě doma, ve 20:00.
Ty, já a Bonnie. Strávíte spolu nějaký čas.
A ona konečně pozná, jak skvělý jsi. Úkol splněn.
A co mám jako dělat, Tyi? Vybrala si.
-Dokaž jí, že si vybrala špatně. -Co to děláš? Tyi, přestaň.
Tyi, nedělej to!
Ten hod byl neskutečný. Nevěděla jsem, že jsi hrál fotbal.
Hrál. Ale už je to dlouho.
Tak se zkus dostat do týmu.
No, tak to asi ne.
-Takže nemáš rád fotbal? -Ne, miluju fotbal. Super sport.
Ale nějak si teď nemyslím, že by fotbal měl rád mě.
Vidělas Tylera. A oba víme, jak se cítí Matt.
Oni tě neznají. Pro ně jsi jen záhadný samotář.
Neuškodí se na něčem podílet. Najít si přátele.
Říká holka, která tráví svůj čas psaním deníku na hřbitově.
Ale no tak. Mám i jiné stránky. Nejsem jen smutná holka ze hřbitova.
Mám i jiné stránky, které jsi ještě nepoznal.
-Zajímala jsem se o víc věcí. -Těším se, až ty tvý stránky poznám.
-A kdy to bude? -Brzy.
Pracuju na tom.
2. světová válka skončila v roce...?
Tuší někdo? Slečno Juanová?
1945.
-Tým nestojí za nic. Hodil by ses. -Pearl Harbor.
-Nemůžu. Jsem samotář. -Nic?
Slečno Gilbertová? Pearl Harbor?
7. prosince 1941.
Děkuji, slečno Gilbertová.
-Kdykoliv. -Výborně.
-Pád Berlínské zdi. -1989. S daty nemám problém, pane.
Opravdu? Ani trochu?
Jmenujte roky.
-Zákon o občanských právech. -1964.
-Zavraždění Johna F. Kennedyho. -1963.
-Martina Luthera Kinga. -1968.
-Lincolna. -1865.
-Roe vs. Wade? -1973.
-Brown vs. Board? -1954.
-Bitva u Gettysburgu. -1863.
-Korejská válka. -1950 až 1953.
Skončila v roce 1952.
Ve skutečnosti, pane, to bylo v roce 1953.
Najděte to někdo.
-Rychle. -Bylo to 1953.
-Jak to, že jsi to všechno věděl? -Dlouhé roky luštění křížovek.
To samotáři dělávají.
-Sakra. -Dobrá práce!
Lockwoode, jste v něčem dobrý? Protože dějepis to není
a bránění míče taky ne!
-Ano, trenére. -Znova!
Bože! Tys přišla.
Jo. Nemůžu smutnit do nekonečna.
Všechno se vrátí do normálu, Když budu dělat to, co dřív.
-Jo a dneska večer jdeš ke mně. -Jdu?
Ty, já a Stefan.
-Musíš mu dát šanci. -Dnešek se nehodí.
Viděla jsi Caroline? Psala jsem jí už snad 100x.
Neodbíhej od tématu, Bonnie Bennettová.
Budeš tam.
-Fajn, přijdu. -Super.
Přihlásit jste se měl na jaře, pane Salvatore.
To jsem tu ještě nebyl, pane.
Ani teď nejste, pokud jde o mě.
Pane Tannere, uvědomuju si, že jsme nezačali nejlépe
a chtěl bych se za to omluvit.
Fotbal jsem hrával, většinou jako útočník na křídle.
A jsem dost dobrý.
No, nebudu se vás ptát, kdo vyhrál Super Bowl v roce 1971.
V roce 1971...
Omlouvám se. Rozumím, pane.
Jen, abych viděl, jak ti někdo nakope zadek.
Půjč si výstroj.
Jdi! Než si to rozmyslím. Dejte si to znova!
Nejdřív moje holka a teď se cpe do týmu?
Kámo, tohle je příležitost.
Fotbal je kontaktní sport. Občas se někdo zraní.
Kde je Caroline?
Nevím. Tohle se jí nepodobá.
Zkus to znova.
Bože.
To musí být ten záhadný kluk z grilovačky.
To není žádný záhadný kluk. To je Damon Salvatore.
Salvatore, stejně jako Stefan?
Sbalila jsem druhého bratra. Snad ti to nevadí.
Omlouvám se, že jdu pozdě. Měla jsem hodně práce.
Začneme s dvojitým skokem herkie a hurdler. Co vy na to?
1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8.
1, 2, 3, 4,
5, 6, 7, 8.
Eleno, zlato, nechceš se dnes jen dívat? Jo?
Pokračujte! Super. Ještě jednou.
A 5, 6, 7, 8.
1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8.
Blue lady! Blue lady!
Připravit, pozor, běž!
No tak, Tylere, vykryj to!
-Ztratil jsi to. -Jdi pro něj, Stefane.
Jdeme na to.
Znovu!
Seřadit!
-Běž, Salvatore! -Dobrý.
-Dobrý postřeh, Salvatore. -No tak.
Tak jo!
-Nenechte to sklouznout! -Jo, baby!
-Dobře. To je ono. Utíkej. -Běž, Salvatore.
-Dobrý. -Dobře, jdeme.
Nerad to říkám, ale má talent.
-Myslím, že potřebuje srazit k zemi. -Vážně?
Nikdo nebude chodit po hřišti, jako by mu po 5 minutách patřilo.
-Já se o něj postarám. -Znova.
Tak jo, do formace!
Připravit, pozor.
Je to tu.
Vítej v týmu, kámo.
-Pojďme. -Tady máš.
-Přežiješ to, Salvatore? -Výborně.
-Jo. -Rozchoď to, synku.
Hej, to byla moje chyba.
-To je v pohodě. -Hej.
Dobře.
Chci, abys narazil.
Jak sis vedl? Dostal ses do týmu?
Vážně Emersonovské, jak si vyléváš duši pomocí...
Přídavných jmen.
Co tu děláš?
Přišel jsem se omluvit.
Přemýšlel jsem, pátral jsem v duši a...
Chci, abychom začali znova. Musíme nechat minulost za námi.
Jsi můj bráška,
a pokud chceš žít normální spokojený život jako člověk,
tak ho pro tebe chci i já.
Možná bych to taky svedl.
Možná bych se naučil být neživou živou osobou.
Možná existuje naděje pro nás oba.
Víš, že to takhle nemusí být, Damone.
Jasně, že nemusí.
Dneska jsem viděl Elenu a mmch, to je "mimochodem",
byla na tréninku roztleskávaček.
Vypadala v těch miniaturních kraťáskách tak energicky.
Jen...
Dej si pohov, ani jsem se k ní nepřiblížil.
Já mám svou roztleskávačku.
Jo, to mi připomíná... Musím běžet.
Na rande.
Potí se mi dlaně. Popřej mi štěstí.
Tak mi vysvětli tohle.
V telce byly reklamy a já říkám: "Vsadím se, že to je ta na telefon".
A fakt, byl tam ten kluk s holkou, on letí do Paříže a zpátky.
-Vyfotí tu fotku. -Ale no tak.
-Tuhle reklamu hrají pořád dokola. -Fajn. No a co tohle?
Dneska jsem vysazená na čísla.
Všude vidím 3 čísla: 8, 14 a 22. Není to divný?
Možná bychom měly zkusit loterii.
-Mluvila jsi s babčou? -Ta mi řekne jen, že jsem čarodějka.
-Nechci být čarodějka. Ty bys chtěla? -Já nechci být čarodějka.
Nikoho neoblbneš tím, že to dáš do pěkný misky.
Dobře, servírovací lžíce. Kde asi jsou?
Ten malý šuplík nalevo.
Jasně, v téhle kuchyni jsi byla snad tisíckrát.
Tím to bude.
Už je tady.
Nebuď nervózní. Buď sama sebou.
Svíčky na narozeninový dort.
Dal ti Tanner dneska zabrat?
No, vzal mě do týmu, takže jsem to asi zvládl dobře.
Bonnie, měla jsi dneska Stefana vidět.
-Tyler na něj hodil míč a... -Jo, slyšela jsem.
Proč neřekneš Stefanovi o svojí rodině?
Rozvedení rodiče. Mámu nemám. Žiju s tátou.
Ne, to o těch čarodějkách.
Některé její dávné příbuzné byly čarodějnice.
-Je to fakt hustý. -Tak bych to zrovna neřekla.
Je to ale fakt zajímavý.
V tomhle se moc nevyznám, ale vím, že sem keltští druidové
přišli v 19. století.
-Moje rodina spíš přišla ze Salemu. -Vážně?
-Čarodějka za Salemu? -Jo.
-Tak to je vážně skvělé. -Vážně? Proč?
Čarodějnice ze Salemu jsou hrdinským příkladem
individualismu a nekonvenčnosti.
To jo.
Kdo to může být?
Překvápko! Bonnie říkala, že vaříš, tak jsme přinesli zákusek.
Snad ti to nevadí.
-Co tu děláš? -Čekám, až mě Elena pozve dál.
-Jasně, nechceš... -Ne, ne, ne.
Nemůže...
Nemůže zůstat.
Že, Damone?
Pojď dál.
Právě dojídáme.
To je v pohodě. Pojď dovnitř.
Máš krásný dům, Eleno.
Děkuju.
Nevěřím tomu, že tě Tanner vzal do týmu.
Tyler musí šílet. Super, jen tak dál.
To mu říkám pořád. Musí se zapojit.
Nemůžeš jen čekat, že život přijde za tebou. Musíš si pro něj jít.
Zato Elena dneska neměla štěstí. Je tím zmeškaným soustředěním.
-Fakt nevím, jak se to naučíš. -Budu s ní cvičit, naučí se to.
Asi ji můžeme dát dozadu.
Nevypadáš jako roztleskávačka, Eleno.
To je tím, že jí umřeli rodiče.
Tím myslím, že si zrovna prochází jistou fází.
Bývala s ní mnohem větší sranda.
A to říkám citlivě.
Je mi to líto, Eleno. Vím, jaké to je, ztratit oba rodiče.
Vlastně, Stefan a já jsme viděli umřít skoro všechny,
na kterých nám kdy záleželo.
To teď nebudeme rozebírat, Damone.
Určitě, máš pravdu, Stefane, promiň.
Rozhodně ti ji nechci připomínat.
To nedělej. Aspoň ne, když pracuju.
Uvidíme se později.
Je to moje sestra a mám ji rád,
ale někdy je to s ní fakt těžký.
Mně to přišlo docela snadný.
MYSTIC GRIL
Jasně, chápu. Dáš mi ránu, abys ji ohromil. Fakt super.
Nepotřebuju ji ohromit.
Už jsem vyhrál. Seš mrtvej.
Jsem? Protože se mi zdá, že tu jen čekám, až se vzchopíš.
Tyi, ne!
-Až tě příště uvidím, Gilberte... -Ne, až tě příště uvidím já.
Co to děláš, Vick?
Ještě jedna.
Díky.
Pěkně!
Líbíš se mi. Umíš se smát. A Stefan se díky tobě usmívá,
což už tady vážně hodně dlouho nebylo.
Předtím jsi myslel Katherine?
Jak zemřela?
Při požáru. Tragickém požáru.
Nedávno?
Zdá se to jako včera.
Jaká byla?
Byla překrásná. V tom jste si podobné.
Byla to složitá osobnost, sobecká a občas ne moc milá,
ale opravdu sexy a svůdná.
Který z vás s ní chodil první?
Výborně. Zeptej se Stefana. Jeho odpověď bude jiná než má.
Být tebou, přestal bych s roztleskáváním.
-Proč to říkáš? -Viděl jsem tě. Vypadalas nešťastně.
-Ty sis všiml? -Jo. Mýlím se?
Kdysi jsem to zbožňovala. Byla to zábava.
Tenhle rok je všechno jinak. Už mi nezáleží na všem jako dřív.
Tak přestaň. Jdi dál. Problém vyřešen.
-Na něčem by zase záležet mohlo. -Možná.
Ale zdá se mi to trochu nereálné.
Mrzí mě to.
S Katherine.
Ty jsi o ni přišel taky.
-Potřebujete pomoc? -Jasně, proč ne?
Matt se snaží, ale je to pro něj těžké.
Musíš pochopit, že byli jeden pro druhého první.
Však víš, už od pískoviště.
To je krásná šála.
-Díky, je nová. -Můžu se podívat?
-Teda, nevadilo by ti si ji sundat? -Nemůžu.
Proč ne? Jsi v pořádku?
Vím jen, že si ji nemůžu sundat.
-O čem si to vy dva povídáte? -Jen jsem jí chválil šálu.
Aha. Elena a Bonnie umývají nádobí.
-Proč jim nejdeš pomoct? -Vypadám snad, že myju nádobí?
Uděláš to pro mě?
Nemyslím si.
Jdi se podívat, jestli Elena nepotřebuje v kuchyni pomoc.
Víte co? Půjdu se podívat za Elenou do kuchyně,
-jestli nechce pomoct. -Skvěle.
Jsou to lidé, Damone. Ona není loutka.
Není tu proto, aby ses bavil a aby ses krmil, kdykoli chceš.
Jistěže je. Všichni jsou.
Jsou tím, čím chci, aby byli. Jsou tu jen pro mě.
Dobře, užil sis. Využil jsi Caroline,
aby ses dostal ke mně a Eleně, paráda.
-Teď je načase, abys šel. -Bez problému.
Protože už mě dovnitř pozvala.
Vrátím se zítra večer a pozítří
a budu si s tvou malou roztleskávačkou dělat, co budu chtít.
Protože to je pro mě normální.
-Nebylo to tak zlé. Bavila jsem se. -Aspoň jeden z nás.
No tak. Tvůj bratr není tak špatný, jak ho popisuješ.
Musí v něm být schovaný kus lidskosti.
Někde uvnitř.
Pořád v to doufám.
Ale jak ho donutím, aby to viděl?
A jak ji ochráním?
Už jen pár hodin do startu, fanoušci Timberwolves.
DOMÁCÍ TIMBERWOLVES
Podívejme. Vypadáš v tom dresu sexy.
-Co se stalo? Žádné roztleskávání? -Nechala jsem toho. Všeho nechám.
Ne, nenecháš. Prožila jsi velkou ztrátu.
Jsi jiný člověk. Měla by ses dívat dopředu.
Měla bys začít znovu, dobře?
Doufám, že na to není brzo, nebo že to je divné,
ale chtěl jsem, abys měla tohle.
Bože, ten je překrásný.
Mám ho už věky,
ale nikdy jsem nepotkal nikoho, komu bych ho chtěl dát, až teď.
Byl bych opravdu rád, kdybys ho nosila. Pro štěstí.
-To je růže? -Ne, je to jedna bylina.
-Líbí se ti? -Moc.
A chtěl jsem ti poděkovat, že jsi mě postrčila zpátky k fotbalu.
-Je to dobrý pocit. -Jsme pár.
Já něčeho nechám, ty začneš.
Jasně. Pracujeme na tom.
Určitě na to přijdeme.
A v uniformě nejsi, protože...?
Ztište se na chvilku.
Dobře?
Počkat, počkat.
Počkat, počkat, počkat.
Buďme upřímní. V minulosti sem přijížděly jiné týmy,
aby nám daly pořádnou nakládačku.
Ale to se změní!
Máme skvělého nového hráče, který dneska začne v útočné linii
a já vám říkám, že už je to opravdu dávno,
co jsem viděl někoho, jako je on.
S rukama, jaké má on!
Tohle je nanic. Nemůže ho nasadit. Sotva začal.
Pro ty, kteří čekali, až konečně něco vyhrajeme,
mám zprávu. Vaši vlci jsou hladoví.
Ahoj, zlato. Co se děje?
-Nic. -A lvy z Central High
-si dáme dnes k večeři. -To je Jeremy?
Počkej, ne! Tyi! Ne! Nech ho být.
Proč ti na tom záleží? Netvař se tak nešťastně.
Můžeš si ji vzít, až s ní skončím.
Tylere, nech toho!
Tylere!
Přestaň, ublížíš mu!
Tylere! Dost!
Tylere, přestaň!
Hej, už je na zemi! To stačí!
Jeremy, ne!
-Tylere, nech toho. -Slez ze mě!
-Přestaň. -Co to bylo, Jeremy?
-Zvedni hlavu, krvácíš. -Jsem v pohodě.
-Jo a voníš v pohodě. -Nech toho, jo?
No tak, chlape, no tak.
Bože, tvoje ruka.
-Ne, ne. To nic. -Je to hluboké? Jak je to zlé?
No tak.
-Ale, vždyť jsem to viděla... -Nezasáhl mě.
To není moje krev.
-Vidíš? Jsem v pořádku. -Ne, ne. Já to viděla.
-Sklo ti projelo rukou... -Je to v pořádku.
Jsem v pořádku.
Už se bude vykopávat. Takže se uvidíme po zápasu?
Tiki, je to celé nakřivo.
Můžeš stát rovně, prosím? Může někdo pomoc Tiki?
-Nikdo? Ne? -Ahoj! Kdes byla?
Můžu se tě na něco zeptat? A odpovíš mi po pravdě?
-Jistě, co se děje? -Ten divný pocit,
když ses dotkla Stefana a něco jsi cítila.
Víš co, zapomeň na to. Ten plán s večeří se ti totiž povedl.
Ne, Bonnie, doopravdy. Co to bylo?
Viděla jsi něco nebo...?
Nebylo to zrovna dvakrát jasné.
Jako dnes vidím ta samá čísla, o kterých jsem ti říkala...
-8, 14, 22. -Jo?
Když jsem se dotkla Stefana, byl to spíš pocit.
Projel mnou, byl to chlad a...
A co?
Byla to smrt.
Tak si představuju smrt.
Vylekal jsi mě. Co tu děláš?
Schovávám se před Caroline.
-A to proč? -Potřebuju pauzu.
Namluví toho víc, než dokážu ustát.
To asi něco znamená.
-A je strašně mladá. -Ne o moc mladší než ty.
Jo.
A asi to nikam nepovede.
Asi bych se z ní zbláznil.
Caroline má pár otravných vlastností, ale jsme kamarádky od první třídy,
a to pro mě něco znamená.
Chápu. Mrzí mě, jestli ti to bylo nepříjemné.
Nebyl to úmysl.
Ano, byl. Jinak by všechno, co řekneš,
nemělo ještě jiný význam.
Máš pravdu.
Mám i jiné úmysly, ale to ty taky.
Vážně?
Vidím je. Chceš mě.
-Prosím? -Dostal jsem tě.
Přitahuju tě. Myslíš na mě...
I když nechceš, vsadím se, že se ti o mně i zdálo.
A právě teď mě chceš políbit.
Co to sakra mělo být? Nevím, co za hru to
se Stefanem hraješ, ale nechci být její součástí!
Nevím ani, co se stalo v minulosti,
ale jednu věc si vyjasníme. Já nejsem Katherine!
Budeš moct hrát?
Jo, jsem v pořádku.
To, co jsi udělal...
Kryl jsi Jeremymu záda.
Je teď trochu mimo.
-Někdo na něj musí dávat pozor. -Já vím.
Na trénincích jsem se choval jako debil.
-Měl jsi své důvody. -To mě neomlouvá.
Hodně štěstí. Je dobře, že tě máme.
Není to pěkné? Stefan se přidá do týmu a najde si kamaráda.
Už chybí jen: "Do toho, do toho, týme, jo!"
Dneska ne. Skončil jsem s tebou.
S Elenou se ti to povedlo.
Tipnu si. Železník v náhrdelníku? Přiznávám, že mě to překvapilo.
Už je to nějakou dobu, co někdo dokázal odolat mému nátlaku.
-Kde jsi ho sehnal? -Záleží na tom?
Tak to ji asi budu muset svést postaru. Nebo bych ji mohl sníst.
-Ne. Neublížíš jí, Damone. -Ne?
Protože hluboko uvnitř tebe je část, která k ní něco cítí.
Obával jsem se, že už v tobě není ani kapka lidskosti,
a že by ses mohl stát opravdu tou stvůrou,
Za kterou se vydáváš.
-Kdo co předstírá? -Tak mě zabij.
-Láká mě to. -Ne, neláká.
Měl jsi na to roky, a přesto jsem tady.
Pořád naživu. A ty zase tady.
Pořád mě strašíš. Po 145 letech.
Katherine je mrtvá.
Nenávidíš mě, protožes ji miloval, a mučíš mě, protože ji dál miluješ.
A to, můj bratře, je lidskost.
Salvatore!
Co se děje, sakra? Čeká nás zápas!
Jestli je to lidskost,
tak co je tohle?
Ne!
Kdokoli, kdykoli, kdekoli.
Tanner je mimo. Asi si trochu moc přihnul...
-Nemluv na mě. Fakt jsi mě naštval. -O co ti jde?
O co mi... O tebe mi jde! Jsi tyran.
Zasranej 12letej tyran. Je mi z tebe zle.
O co ti dneska šlo?
Co bys měl ze zmlácení nováčka?
Nebo oblbování mý sestry? Nebo mlácení bráchy mý holky?
Holky? Nevím, jak ti to mám říct,
ale nechala tě. To jako fakt?
-Praštíš mě? Jsem na tvý straně! -Tohle bylo moc. Dokonce i na tebe.
Pomozte mi!
ODCHYT ZVÍŘAT
KORONER
Nebylo to jen kvůli drogám.
Jaké zvíře by tohle mohlo udělat?
Proč by vylezlo z lesů
a napadlo někoho uprostřed města?
Nevím. Nevím.
Byla jsem si jistá, že sis pořezal ruku.
-Viděla jsem to. -Jsem v pořádku.
Jsem v pořádku, ano? My jsme v pořádku.
Na tom jediném záleží.
Myslel jsem, že je tu naděje,
že někde hluboko uvnitř
je v Damonovi pořád něco lidského, normálního.
Ale mýlil jsem se.
Nic lidského v něm není.
Není v něm nic dobrého, žádná vlídnost, žádná láska.
Je z něj stvůra, kterou musíme zastavit.
UPÍŘÍ DENÍKY a, kterou musíme zastavit.