Tidligere på The Vampire Diaries:
Lenger enn et århundre har jeg levd hemmelig.
Helt til nå. Jeg vet om risikoen, men har ikke noe valg.
Jeg må bli kjent med henne.
-Jeg er Elena. -Jeg er Stefan.
Jeg vet. Vi har historie sammen.
I fjor vår kjørte bilen til mine foreldre av en bro og i sjøen.
Du vil ikke være lei deg for alltid, Elena.
-Jeg bor hos min onkel. -Noen søsken?
-Ingen som jeg snakker med. -Hallo, bror.
-Damon. -Elena, hun er helt lik Katherine.
Men uansett hvor du går, dør folk.
-Herregud, det er Vicki. -Noe bet henne. Hun mister blod.
-Kan noen hjelpe. -Vampyr.
-Tørster du ikke? -Hold opp.
La oss gå for Elena. Tenk hva hennes blod smaker.
Stopp.
Vekk fra Elena.
Det tar jeg som en invitasjon.
-Hørte du det? -Hørte hva da?
Jeg hørte torden.
-Det er ikke torden. -Er du sikker?
Fordi hvis det regner, vil vi ikke se kometen.
Det vil ikke regne.
Jeg har noe til deg.
Det ligger i bilen.
Bli værende her.
-Ikke bli våt. -Det vil ikke regne.
Jeg visste det.
Jeg sa det ville regne.
Åpne. Nå.
Vær så snill.
Kjære dagbok:
Denne morgenen er annerledes.
Noe er forandret. Jeg merker det. Føler det.
Jeg er våken.
For første gang på lenge-
-føler jeg meg fullstendig og utvilsomt helt våken.
For en gangs skyld angrer jeg ikke på dagen før den begynner.
Jeg ønsker dagen velkommen.
-Fordi jeg vet... -Fordi jeg vet...
-...jeg vil se henne igjen. -...jeg vil se ham igjen.
For første gang på lenge har jeg det bra.
Vent litt. Ser jeg voksen ut?
Som en anstendig forelder?
Avhengig av hvor du skal.
Jeremys foreldremøte med læreren.
-Håret opp eller ned? -Sexy flyvertinne.
-Fordrukken husfrue. -Det blir opp.
-Du er frisk i dag. -Jeg kjenner meg bra.
Noe som er sjeldent, jeg vil utnytte det.
Komme meg ut. Slippe ut håret og alt det der.
-Hvor er Jeremy? -Han gikk tidlig.
Noe om å komme tidlig til sløyden for å bygge et fuglehus?
Det er ikke noe sløyd, er det?
-Nei. -Stemmer.
Du kan ikke være her, kjære. Visitten begynner ikke før ni.
Jeg bare... Hvordan har hun det?
Hun har mistet mye blod.
Ja, men hun vil klare seg, eller?
Hun må hvile. Så kom tilbake senere.
Den ble oppdaget for første gang for mange århundrer siden,-
-den har ikke vært over Mystic Falls på mer enn 145 år.
Kometen vil være på sitt klareste-
-rett etter solnedgang under morgendagens feiring.
Forstyrrer vi dere?
Mr. Salvatore?
Miss Gilbert.
Jeg tok den med. Jeg sa det jo.
"Stormfulle høyder av Ellis Bell."
Jeg kan ikke forstå hvorfor hun ikke brukte navnet sitt.
Alle Brontë-søstrene brukte pseudonymer. Det var den tiden.
Kvinnelige forfattere var ikke særlig akseptert den gangen.
Hvor har du den fra?
Den har gått i arv i familien.
Jeg har mange bøker. Vær så god.
-Behold den. -Nei, jeg...
Men jeg vil gjerne lese den igjen.
-Jeg lover å gi den tilbake. -Ok.
Jeg er forvirret. Er du synsk eller klarsynt?
Teknisk sett sier bestemor at jeg er en heks.
Forfedrene mine var noen kule Salemhekser eller noe sånn.
Bestemor prøvde å forklare, men hun var full. Jeg hørte ikke etter.
Gal familie, ja. Hekser, jeg tror ikke det.
Se om du kan se navnet og nummeret til fyren fra i går kveld.
Jeg så ham ikke. Du gjorde det.
Hvorfor snakket du ikke med ham?
Jeg vet ikke. Jeg var full.
Hei, Tyler. Beklager å forstyrre.
Jeg lurer bare hvordan det går med Vicki, dere er jo så nære.
-Er hun i orden? -Hun har det bra.
-Stikk av nå. -Hvor ille har hun det?
Hva angrep henne? Vil hun bli bra? Var hun glad for å se deg?
-Hvilket rom var hun i? -Jeg gir deg en på trynet.
Ja, du sier det hele tiden, men når vil du gjøre det?
Fordi jeg foreslår her og nå.
Stikk av, Gilbert. Dette er siste advarsel.
Dette er din siste advarsel. Jeg er lei av å se deg plage Vicki.
Gjør du henne vondt en gang til, sverger jeg på at jeg dreper deg.
Det var som en drapstrussel. Hørte du det?
Hun blir værende over natten, men hun burde slippe hjem i morgen.
-Det er gode nyheter. -Ja.
Fikk du snakket med din mor?
Jeg ringte og la igjen en beskjed.
Hun er i Virginia Beach med kjæresten.
Det vil vise seg hvor lang tid det tar før hun kommer stormende hjem.
-Vicki er heldig som er bra. -Jeg vet.
Nå snakkes det om noen savnede turgåere også.
Sa hun hva slags dyr det var som angrep henne?
-Hun sa det var en vampyr. -Hva?
Ja, hun våknet opp i går kveld, mumlet: "Vampyr," og er borte.
-Ok, det er rart. -Jeg tror hun var full.
Hva er det med deg og den nye fyren?
Matt, det siste jeg ville gjort var å såre deg.
Jeg drar faktisk tilbake til sykehuset.
Jeg vil være der når Vicki våkner, få høre hva som skjedde i går.
Ok.
Som Jeremys lærer er jeg bekymret.
Det er tredje skoledag og han har skulket seks timer.
Mr. Tanner, vet du at foreldrene til Jeremy og Elena døde?
Fire måneder siden, stort tap. Bilulykke.
Wickery-broen, hvis jeg husker rett.
Hva er ditt slektskap til familien? Morens lillesøster.
-Yngre søster, ja. -Stemmer.
Seks timer? Er du sikker? Det er ganske vanskelig.
Ikke når du er påvirket av narkotika.
Det er hans måte å fortrenge det på, Miss Sommers.
Kjennetegnene er der. Humørsyk, tilbaketrukket, kranglete, bakfull.
Er det noen andre slektninger inne i bildet?
Jeg er deres verge.
Kunne det være?
Akkurat hva er det du mener?
Det er en umulig oppgave, eller? Oppdra to tenåringer.
Det har vært vanskelig, men nei. Det er ikke det.
Feil svar. Det er en ekstremt umulig oppgave-
-og noe mindre enn det og du gjør det ikke riktig.
Vick. Vicki, hei.
Vick, det er Matt. Hei, hva er i veien?
-Nei! Nei! -Hei. Vicki. Vicki.
-Nei! Nei! -Det er meg, Vicki. Slutt.
-Nei! Nei! -Sykepleier.
Det var et dyr. Det kom ut av mørket og hoppet på deg.
Du besvimte. Det er alt du husker.
-Det er alt jeg husker. -Dyr angrep. Du besvimte.
-Det er alt du husker. -Det er alt jeg husker.
Sykepleier, jeg trenger hjelp. Søsteren min.
Hun virker å ha det bra.
Jeg snakket med bestemor.
Hun sa at kometen er et tegn på en skjult forbannelse.
Forrige gang den var over Mystic Falls, ble mange drept her.
Så mye blod og nedslaktning at det skapte en stor unormal aktivitet.
Ja, og så ga du bestemor enda en drink-
-og hun fortalte deg om de utenomjordiske.
-Og hva så? -Siden, ingenting.
Du og Stefan snakket hele kvelden.
Det kom ikke noe første kyss, eller hendene over alt-greier?
-Nei, vi tok det ikke dit. -Ikke en håndhilsning en gang?
Elena, vi er vennene dine. Ok? Du skal fortelle oss alt sammen.
-Vi bare snakket sammen i timevis. -Hva er denne blokaden?
Hopp på ham nå. Ok, det er lett.
Gutt liker jente, jente liker gutt, sex.
Så dypt.
-Hvor skal du? -Caroline har rett. Det er lett.
Hvis jeg sitter her lenger ender det med at jeg ikke gjør det,-
-i stedet for å gjøre hva jeg begynte dagen med å si jeg skulle gjøre.
Jeg hentet middag. Tacos. Hadde sånn lyst på guacamole.
-Nei, jeg er ikke sulten, takk. -Spis uansett.
Det er en felle. Jeg vil snakke.
Hei, du. Kom. Sitt.
På gymnaset, etter det første året-
-kunne jeg spise uendelig med nachos. Med ekstra ost.
Det var min mat hver gang jeg var høy.
Du blir høy?
Ble. Bruk fortid.
Men, ja. Elsket det.
Hva som helst for å komme bort fra hverdagen. Realiteten.
Og det fungerer. En stund.
Det varer bare ikke.
Jeg ville veldig gjerne likt å lene meg tilbake og gi blaffen,-
-men med en ventende oppgave og en midje som vokste...
-Hva i all...? -Endelig, du er våken.
Hvordan har du det?
Du ser bedre ut. Jeg var bekymret tidligere.
Du skremte meg med skrikingen.
Vent, hva snakker du om?
Husker du ikke?
Jeg føler meg bra.
Bra. Bra.
Legen sier du kan komme hjem i morgen.
Vick, hva angrep deg i skogen?
Et dyr.
Hva kunne det ellers ha vært?
Hei, hvordan har du det?
Jeg er ok.
Jeg vil... Jeg henter en kaffe.
-Hei, Jer. -Hvorfor er du her?
Jeg ville se hvordan det går med deg.
Så du ansiktsuttrykket til Matt? Det var mistanke.
Jeg vil ikke at folk skal finne noe ut om oss, Jeremy.
-Du må komme over det. -Tyler viser endelig interesse.
Du må komme over det også.
Ser du Herr Bekymret?
Tyler? Er du der under?
Nei.
Det er ikke i orden for noen å vite, ok?
Jeg er eldre enn deg, og Matt og Elena vil bli fra seg.
Ingen skal mistenke noenting. Hvorfor skulle ikke jeg besøke deg?
Det var jeg som fant deg.
-Var det? -Ja. Jeg bar deg ut av skogen.
Takk skal du ha.
Ingen årsak.
Stefan?
Beklager at jeg trengte meg inn.
Døren var-
-åpen.
Du må være Elena.
Jeg er Damon. Stefans bror.
Han sa ikke at han hadde en bror.
Stefan er ikke typen som skryter.
Vær så god. Kom.
Jeg er sikker på at Stefan er her ganske snart.
Er dette stuen deres?
Stue, oppholdsrom, Sothebys auksjon.
Det er litt for kitsch etter min smak.
Jeg forstår hvorfor min bror er så betatt.
Det var på tide.
Jeg trodde aldri han ville komme over den forrige.
Ødela ham nesten.
-Den forrige? -Ja. Katherine. Kjæresten hans?
Dere to har ikke snakket om eks-kjærester ennå.
Nei.
Det vil nok snart dukke opp nå. Han sa kanskje ikke noe-
-slik at du ikke skal tro han har kjærlighetssorg.
Vi vet jo alle hvordan disse forholdene tar slutt.
Du sier det som om alle forhold er dømt til å gå under.
Jeg er en fatalist. Hallo, Stefan.
Elena. Jeg visste ikke du ville komme.
-Jeg vet, jeg burde ringt... -Ikke vær dum.
Du er alltid velkommen. Er hun ikke, Stefan?
Jeg bør finne frem familiebildene eller filmer fra barndommen.
Men jeg må advare deg,-
-han så ikke alltid så bra ut.
Takk for at du kom, Elena. Det var fint å se deg.
Ja, jeg burde nok gå nå.
Hyggelig å treffe deg, Damon.
Hyggelig å treffe deg også.
Stefan?
Topp jente. Hun er het.
Du, på den annen side, ser ferdig ut.
Har du overdrevet noe i dag?
La meg gjette. Sykehuset.
Noen måtte rydde opp i rotet ditt.
Fikk du gjort det? Virket overtalelseskraften?
Hvis du ikke tar nok til deg, virker ikke de triksene riktig.
-Hvor lenge var Elena her? -Er du bekymret, Stefan?
Redd for at vi kan være dømt til å gjenta fortiden?
Er det ikke derfor du leker leken, jeg er et ungdomsskolemenneske?
-Jeg leker ikke noen lek. -Selvfølgelig gjør du det.
Vi vet begge at det nærmeste du kommer å bli menneskelig-
-er når du river det opp og tar det til deg.
Hvilken lek leker du, Damon?
Tror du bare må vente og se, må du ikke?
Han har kjærlighetssorg og bråk i familien.
I det minste er det en eks-kjæreste.
Vent til du dater en fyr med problemer med moren.
Eller en som bedrar deg. Eller narkotikaproblemer.
Jeremy.
-Jeremy, hvor var du? -Flere historier om å være høy?
Hør, Jenna, jeg forstår. Du var kul en gang.
Og det er kult.
Nei, nei, nei.
Hvorfor? Hvorfor gjorde du det?
Hør etter. Slutt å skulke timer ellers blir det husarrest.
Ingen diskusjoner.
Foreldrerett. Jeg liker det.
Sov godt.
Matt.
Matty?
KOMETENS NATT MYSTIC FALLS
Kometens natt.
Vil du ha et program?
-Han ringte ikke, eller? -Sendte ikke sms?
Vi utvekslet ikke sånt. Vi kom aldri til å sende sms.
-Det er en viktig milepæl. -Er det ikke?
Det var uansett feil tidspunkt.
-Når er det rett da? -Jeg er ikke klar, Bonnie.
Hvem er?
-Jeg har i det minste prøvd. -Er det hva du kaller det?
Hva mener du?
Alt jeg hører er grunner til hvorfor du ikke kan.
Hva gjøre Damon her? Hvorfor kom han hjem?
Jeg kom hjem. Han vil gjøre livet mitt miserabelt. Han nyter det.
Han setter oss i fare. Jenten på sykehuset kan snakke.
Hun vil ikke det.
-Jeg tok meg av henne. -Er du sikker?
Jeg er ikke sikker, Zach.
Jeg vet ikke hvor bra det virket. Jeg er ikke like sterk som Damon.
-Hva skjer om det ikke virker? -Jeg vet ikke.
-Jeg tar meg av det. -Er hun verdt det, onkel Stefan?
Denne jenten du kom tilbake for?
Hva gjør du her?
Krangler med Robert om arbeidsplanen.
Tror du at det å bli revet opp holder til en ekstra sykedag.
-Går det bra? -Det gjør vondt.
-Legen ga deg vel noe? -Småting. Ingenting med en O.
Jeg tror de er etter meg.
Her, slå deg selv ut. Fullstendig.
Takk, Jer.
Skal du se kometen senere?
Jeg har ikke helt tenkt på det.
Men jeg kan overtales til det.
-Jeg møter deg der snart. -Hei, Vick.
-Hvordan går det? -Som om du bryr deg.
Hva stirrer du på, Gilbert?
-Hei, jeg har et lys til deg. -Hei. Takk.
-Hei. -Hei.
Takk skal du ha.
Ingen årsak.
Takk.
-Hei. -Hei.
Den kometen-
-har reist gjennom verdensrommet i mange tusen år.
Helt alene.
Ja, Bonnie sier at den bringer med seg ondskap.
Jeg tror bare det er en ball av snø og is-
-som er fanget i en bane den ikke kommer bort fra.
En gang hvert 145. år kommer den hjem.
Unnskyld meg for i går.
Jeg var ikke meg selv.
Du virker å tilbringe mye av din tid med å unnskylde deg.
Jeg har mye å unnskylde.
Det i går, det var ikke angående deg, ok?
Du fortalte meg ikke at du hadde en bror.
Vi står hverandre ikke nær. Det er komplisert.
Alltid.
Han fortalte meg om din eks. Katherine?
Hva sa han?
Hun knuste ditt hjerte.
Det var lenge siden.
Når du mister noen følger det deg alltid.
Minner deg alltid om hvor lett det er å bli såret.
-Elena. -Det er i orden. Jeg forstår.
Du vet ikke hvor godt jeg forstår.
Komplisert bror? Stemmer.
Komplisert eks? Stemmer.
For komplisert til å vurdere å date? Dobbelstemmer.
Det er i orden.
Vi møttes, og vi snakket, og det var episk,-
-men solen kom opp og virkeligheten begynte.
Så...
Jeg kjenner deg.
Det er uheldig.
Jeg vet ikke hvordan, men ansiktet ditt...
Unnskyld meg.
-Hei, har noen sett Vicki? -Du er den som følger etter henne.
-Jeg finner henne ikke. -Hun har nok funnet noen andre.
-Unnskyld, pilletriller, du er ute. -"Pilletriller"?
-Spør ham. -Vil du gjøre dette nå?
-Selger du? -Hun vil aldri gå for deg.
Hun har allerede gjort det. Igjen og igjen.
-Ja, stemmer. -Ok, du lå med Vicki Donovan?
Vicki Donovan lå med deg?
-Det kan ikke stemme. -Jeg måtte ikke tvinge henne en gang.
-Hva snakker han om? -Ikke noe. Gi blaffen i han der.
-Hold kjeft. Hjelp meg finne henne. -Vi ser på toalettet.
-Jeg sjekker plassen. -Jeg blir med deg.
Nei, nei, nei. Du blir med meg.
Det er det du gjør nå? Selger?
-Nei, jeg selger ikke. -Jeg er lei av det tøffe snakket.
-Det har ingen betydning. -Du og Jenna, mellom dere...
Vi kan slutte. Sende deg på terapi hvor du tvinges til å gjøre noe.
Eller på klinikk hvor du vil sitte og fortelle en fremmed-
-om hvordan du lot livet ditt falle fra hverandre.
Eller du kan snakke med meg.
Jeg er ikke for noen av delene.
-Hei. -Hei.
Har du sett søsteren min?
-Nei, beklager. -Jeg finner henne ikke. Hun er borte.
Jeg skal holde øynene åpne.
Jeg så deg på sykehuset i går.
-Gjorde du? -Hva gjorde du der?
Var på besøk.
Var på besøk?
Elena og jeg, vi har kjent hverandre veldig lenge.
Vi er kanskje ikke sammen nå, men jeg passer på henne.
Og jeg passer alltid på henne.
-Nei! Nei, vær så snill. -Du må slutte å skrike.
-Hold opp. Ikke gjør meg noe. -Jeg holder deg.
Unnskyld meg.
-Har du lyst til...? -Nei!
-Nei. Ikke gjør det. -Jeg har deg. Jeg slipper deg ikke.
Ikke ille.
-Har du spist kaniner? -Slipp henne.
Virkelig? Ok.
-Nei! Nei! -Nei, nei, nei.
-Slapp av. -Hva er det som skjer?
Hun trenger ikke å være død for min del, men kanskje for din.
Hva angrep deg i skogen den kvelden?
Jeg vet ikke. Et dyr.
-Er du sikker på det? -Tenk. Tenk på det.
Tenk hardt.
Hva angrep deg?
Vampyr.
-Hvem gjorde dette med deg? -Du gjorde det.
-Feil. Stefan. -Ikke.
Ikke.
Stefan Salvatore gjorde dette.
Han er vampyr.
Et ondskapsfullt monster.
Vær så snill, Damon. Ikke gjør dette.
Du kunne ikke ordne dette tidligere.
Jeg vet ikke hva du vil gjøre nå.
Ditt valg av livsstil-
-har gjort deg svak.
Et par enkle vampyrtriks-
-er ingenting i forhold til kraften du kunne ha.
Det som du nå trenger.
Men du kan forandre det.
Menneskeblod gir deg det.
Nei.
Du har to alternativer.
Du kan ta til deg og få henne til å glemme-
-eller du kan la henne løpe og rope: "Vampyr!" gjennom torget til byen.
Er det det dette dreier seg om?
Du vil blottstille meg?
Nei, jeg vil at du skal huske hvem du er.
Hvorfor? Hva så? Slik at jeg tar til meg? Slik at jeg dreper?
Slik at jeg husker hvordan det er å være brødre igjen?
Vet du hva? La henne gå.
La henne fortelle at vampyrene er tilbake i Mystic Falls.
La dem legge meg i lenker.
La dem kjøre en påle gjennom hjertet mitt.
Fordi da vil jeg i det minste bli kvitt deg.
-Kom her, kjære. -Nei.
Det er i orden.
Hva skjedde?
Hvor er jeg?
Jeg rev opp stingene mine.
-Er du ok? -Jeg tok noen piller.
Jeg er bra.
Det er godt å være hjemme.
Jeg tror jeg vil bli en stund.
Denne byen kan trenge en liten oppvekking, eller hva sier du?
Hva har du tenkt å gjøre, Damon?
Det vet jeg best selv og du kan prikk, prikk, prikk.
Hils så mye til Elena.
Hun sa du fant henne vandrende rundt omkring.
-Ja. -Mange takk.
Bare så mye drama.
Noengang lagt merke til hvor opp- merksomhetskåte stoffmisbrukere er?
Ja.
-Unnskyld meg. Hei. -Hei.
-Har dere sett Elena? -Jeg tror hun gikk hjem.
Jeg gir deg mobilnummeret og e-postadressen til Elena.
Hun liker å sende sms, og si til henne at jeg sa det.
Takk skal du ha.
Er du ok?
Hva skjedde med deg?
Det var så frekt.
Beklager. Unnskyld meg.
Ja, hun er litt rar noen ganger. Det er hennes greie.
-Jer? -Nei, det er jeg. Hyklerpatruljen.
Hva gjør du?
Jeg har blitt mitt verste mareritt.
Autoritetsfiguren som forbryter seg mot privatlivet til en 15 åring.
Jackpot. Gjemmestedene har ikke blitt mer kreative ser jeg.
Hva fikk dette igang?
Din tullete historielærer fikk meg til å skamme meg i går.
Du fikk en omgang med ham. Jeg kjenner til det.
"Oppdag det umulige, Miss Sommers." Har den. Takk.
Som om jeg ikke visste at jeg rotet til.
Du roter ikke til, tante Jenna.
Jo, jeg gjør det. Vet du hvorfor?
Fordi jeg ikke er henne.
Hun fikk alt til å se så lett ut.
Ungdomsskolen, ekteskap, få deg.
Jeg klarer det ikke.
Jeg kommer til å si eller gjøre det gale-
-og han vil bli verre, og det vil være min feil.
Det er umulig.
Det er bare frykten som taler.
Du er litt redd, det er alt.
Vi er det alle sammen.
Jeg må gjøre noe.
Men vil du bli ok?
Unnskyld. Mente ikke å skremme deg.
Nei, det er i orden.
-Jeg håpet å få treffe deg igjen. -Jeg vet det.
Veldig bråkjekk?
Veldig.
Hei.
Vil du komme inn?
Kometen er faktisk denne veien.
Beklager at jeg trengte meg inn. Spesielt etter tidligere.
Nei, det gleder meg.
Slik vi lot ting være sist, likte jeg ikke.
Saken er at jeg gikk hjem i kveld og ville gjøre hva jeg alltid gjør.
Skrive i dagboken min.
Som jeg har gjort siden mor ga meg en da jeg var 10 år.
Det er hvor jeg får alt ut.
Alt havner i denne lille boken som jeg gjemmer på andre hylle-
-bak denne virkelig stygge keramikkhavfruen.
Men jeg innså at jeg bare skrev ting jeg burde ha fortalt.
Hva ville du ha skrevet?
Jeg ville skrevet:
"Kjære dagbok, i dag var jeg sikker på det er ok å gi opp.
Ikke ta noen sjanser.
Holde seg til status quo, ikke noe drama. Nå er bare ikke tidspunktet."
Mine grunner er ikke grunner, de er unnskyldninger.
Alt jeg gjør er å gjemme meg fra sannheten.
Og sannheten er at-
-jeg er redd, Stefan.
Jeg er redd for hvis jeg lar meg selv være lykkelig et øyeblikk,-
-så vil verden bare rase sammen-
-og jeg vet ikke om jeg kan overleve det.
Vil du vite hva jeg ville skrive?
"Jeg møtte en jente.
Vi snakket sammen.
Det var episk.
Solen kom opp og virkeligheten begynte."
Dette er virkeligheten.
Akkurat her. ligheten.