Kas per šūdas?
Turi sumokėti už tai, ką padarei.
Ir ką gi aš padariau?
Paskyriau savo gyvenimą tam, kad išraučiau blogį?
Pašalinčiau grėsmes? Apginčiau šią šalį?
Pasakysi tai savo kitiems agentams.
- Ką? - Tu mus aukoji.
Atsikratai mumis.
Vedi juodąjį operacijų žurnalą,
siunti myriop visus, kurie, tavo manymu, kelia grėsmę, įskaitant ir tau pačiai.
O tu tai gerumo įsikūnijimas.
Tie vyrai ir moterys pasitiki tavim.
Bent girdi, ką pats sakai?
Kaip, tavo manymu, tai veikia?
Agentai pašalinami. Geri žmonės žūsta.
Tokia yra laisvės kaina, vaikeli.
Mes jį radom.
Tai ką judu planavot daryti?
Ką, pavogti archyvą ir jį paviešinti?
Nepagalvojot, kad paskelbsiu jus išdavikais?
Tiesa yra svarbiausia.
- Tiesa yra tai, ką sakau aš. - Mes tą žinom.
Mums nereikia įtikinti pasaulio, kas yra tiesa.
Tereikia įtikinti juos.
Judam!
Greičiau!
Nesiartinkit!
Judam!
Ant žemės!
Džek, juk pameni tuos patriotiškus vyrus ir moteris,
kurie dalyvauja tavo šešėlinėje programoje, ar ne?
Aišku, kad pameni.
Išbarstei juos po visą pasaulį, kad vykdytų tavo įsakymus, tiesa?
Na, aš su jais susisiekiau,
papasakojau, ką sužinojau iš tavo archyvo,
ir jie panoro sužinoti daugiau.
Tad pakviečiau juos čia, kad pasikalbėtų apie tai su tavim.
Tu neįsivaizduoji, ką padarei.
Jis padarė tai, ko mes jį išmokėme.
Sukurti planą, priimti iššūkius.
Įviliojom tave čia, kad pasikalbėtumėt visi akis į akį.
Turbūt supranti, kad tavo darbuotojai turi tau daug klausimų.
Apie civilių gyventojų mirtis, kontrolės stoką,
bet, svarbiausia, apie tai, kaip pašalinami tokie agentai kaip jie.
Kaip žūsta geri žmonės.
Tu iš manęs atėmei ir sunaikinai viską,
ką mylėjau, kuo tikėjau.
Dėl to mūsų šalis tapo saugesnė.
Gal taip. O gal ir ne.
Bet svarbiausia yra tiesa, ir ji bus atskleista.
Persiųsiu jį Nacionalinės žvalgybos direktoriui.
Tavo programai atėjo galas.
Manai, kad tai – laimėjimas?
Ne.
Tai – tragedija.
Aš pasitikėjau tavim.
Būčiau padariusi viską, ką būtum liepus.
Niekad nemaniau, jog teks virsti pabaisa kaip tu, kad tave įveikčiau.
Sidne.
Tau nereikėjo niekuo virsti.
Tu visada buvai pabaisa.
SVEIKI ATVYKĘ Į FERBANKSĄ
CENTRINĖ ŽVALGYBOS VALDYBA
Džeine, mes pakeliui, esam už dešimties km į pietus nuo Vilou Kriko.
Supratau. Dispečerė palaiko ryšį su policininkais.
Siunčia ekipažus pas jus.
Paklausk, ar jie ką nors mato.
Geologinė tarnyba ką nors pastebėjo?
Ne, bet FAA surado pilotą, kuris toje vietoje gabeno paštą.
Jis patvirtina, kad pastebėjo judėjimą į pietus nuo Nenanos užtvankos.
Mažiausiai keturi visureigiai, daugiau nei dešimt žmonių.
Gerai, mobilizuok ekipažus.
Tegul artinasi tyliai. Mes nežinom, kas ten mūsų laukia.
Supratau.
Hačai, šiandien mudu užbaigsim šį reikalą, taip?
Taip, velniai rautų.
Taip. Taip, aš paaukojau kelias gyvybes, kad išgelbėčiau milijonus.
O kai jūs vykdote užduotį, negi nedarote visko, kas būtina,
kad pasiektumėt savo tikslą?
Jūs ištrinat ribas!
Aš jūsų nesmerkiu. Man tas pats, ką jūs darote darbe.
Bet prieš abejodami mano lojalumu,
pabandykit prisiminti, kiek gero mes kartu padarėme.
Amerika yra Amerika tik mūsų dėka!
Nedaryčiau nieko, kas kenktų šiai programai…
ir tikrai niekada nenorėjau tyčia pakenkti kuriam nors iš jūsų.
Bet jei norit padaryt iš manęs piktadarę…
labai prašau,
nesutirštinkit spalvų!
PERKELIAMI DUOMENYS IŠ DISKO
Šūdas.
Greičiau!
Nagi, Marksai! Judam!
Denkite vienas kitą. Komandos turi būt tikslios ir aiškios.
Paskui mane! Būkit budrūs.
Gerai, Marksai, pridengsi mane. Pasiruošęs?
- Kur susiruošei? - Ieškoti Havloko. Pasiruošęs?
- Taip. - Gerai, dabar!
Pirmyn!
Žaidimas baigtas, Sidne!
Pagaliau užbaigsim šią nesąmonę.
Sidne?
Robertas laikėsi taisyklių, kurios jam trukdė atlikti gerus darbus,
bet mudvi, brangute,
suprantam, kad gailestingumas yra prabanga,
kurios negalim sau leisti.
NĖRA RYŠIO…
Šūdas.
Kale tu!
O Dieve.
Kas nutiko?
Sidne, pasakyk ką nors. Tu sužeista. Kas nutiko?
- Kas nutiko? - Ją padūrė.
Jėzau Marija. Gili žaizda?
Gili.
- Kiaurai. - Gili.
Gerai, nagi. Keliam. Nagi.
Stokis.
Marksai!
- Marksai! Į sunkvežimį. - Padėkit!
Traukitės!
Gerai. Bliamba.
- Stipriai kraujuoja. - Pataikė į kepenis.
Gali būt pažeistos kraujagyslės. Reikia atverti žaizdą.
Išsiaiškint, kas pažeista. Sustabdyt kraujavimą.
- Turit vandens? Reikia skysčių! Greičiau! - Tuojau.
Gerai. Žiūrėk į mane.
Koper Riveris – už valandos kelio.
- Marksai. - Hilis – ne ką arčiau, bliamba.
Susisiek su Ferbanksu. Sužinok, per kiek laiko atskristų sanitarinis orlaivis.
Tu susisiek su Koper Riveriu, tegu siunčia greitąją ir ruošia operacinę.
Gerai.
Bėk.
Ne. Niekada tavęs nepaliksiu.
Pasinaudok situacija.
Priimk iššūkį.
Gerai, žmonės, vežam ją. Gerai? Ją reikia vežti, girdit?
Gerai, važiuojam. Eikš. Laikau. Nagi.
- Eime. - Apklotas.
Taip, neškit čia apklotą.
Myliu tave.
- Myliu tave. - Neškit čia apklotą!
- Frenkai. - Gerai, taip. Taip.
Mudu abu gerai žinom, kad iki Koper Riverio ji neišgyvens.
Prie Druskos upės yra čiabuvių gyvenvietė.
Jie turi medicinos priemonių ir gydytoją.
- Gerai, važiuokit ten. - Gerai.
Hačas parodys kelią, gerai?
- Važiuojam. - Frenkai.
Sakei, kad suimsi mane.
Regis, to nebus.
Tu blogai apie mane galvoji.
Gerai. Važiuokit.
Kalės vaike tu…
Po galais, bliamba.
Šūdas.
Bliamba!
Po galais.
Levajau! Stok!
Bliamba.
Nė iš vietos!
Ir ką tu padarysi, Frenkai?
Nušausi mane? Nužudysi mane?
Nė iš vietos.
Ne aš čia blogiukas, Frenkai, ir tu tą gerai žinai.
Sakiau, kad mes pakeisim pasaulį, Frenkai.
Taip ir padarėm. Mes demaskavom Bredford.
Žlugs visas jos korumpuotas tinklas.
O dabar aš tave suimu.
Kas žino, ką dar ji planavo, Frenkai?
Kiek dar žmonių būtų žuvę?
Mes tai sustabdėm. Mes juos išgelbėjom, Frenkai.
Mes tai padarėm. Privalai mane paleisti.
Negaliu. Aš esu maršalas, o tu – bėglys.
Tikslas ne visada pateisina priemones, Levajau.
Žuvo žmonės. Privalot už tai atsakyti.
- Ant žemės. - Atsakyti?
O tu atsakei už savo veiksmus, Frenkai?
Tu neturi paslapčių?
Kaip tas ginklas, kurį radau tavo namuose?
- Kurį paslėpiau, kad apsaugočiau tave. - Ne. Viską padarysiu pagal taisykles.
Pagal taisykles?
Gali tuo tikėti, jei nori.
Gali apsimesti, kad tai tiesa, bet tu turi pasirinkimą, Frenkai.
Privalai rinktis, kas teisinga, o kas – ne.
Gali išgelbėti Sidnę arba suimti mane.
Tavo pasirinkimas.
Bliamba.
Labas.
Čia, žemiau, į kairę.
Šūdas.
Gerai, minutėlę.
Gerai.
Negaliu užveržti. Paversk ją į mane.
- Greičiau. - Tuojau. Gerai. Kilstelėti?
- Gerai, taip. Greičiau. - Gerai.
Matai, Stagai?
Gerai, melskimės, kad laikytųsi.
Būklė, regis, stabili. Neleiskit jai judėti. Tegul guli ramiai.
Štai.
Gerai…
dezinfekuok žaizdą ir sulašink.
Kenai, būk gerutė, atnešk daugiau antklodžių.
Kaip sekas?
- Nežinau. - Na, kaip suprasti?
Nelabai kas.
Man…
- Man reikia gryno oro. - Gerai, tu eik.
Kaip ji?
Prastai.
Perpjauta kepenų vena.
Manome, kad vartų vena.
Aš ją užveržiau, ir mes… lašiname jai skysčius.
Organizme atsistatys skysčių tūris ir deguonies kiekis,
bet jai būtina perpilti kraują,
- kol neištiko hipoksija. - Ir?
O šito čia negaliu padaryti.
Jos deguonies kiekis kraujyje yra apie 90 ir krenta.
Jai toliau kraujuojant, deguonies kiekis vis mažės.
Kai jis nukris žemiau 80 proc., ji mirs.
Tai ką darom?
Sanitarinis orlaivis per toli.
O perpilti kraują Koper Riveryje – neįmanoma.
Kiek iki Ferbankso? Pusantros valandos?
Neturime tiek laiko.
Net jei keliai būtų švarūs, kas prilygtų stebuklui,
ji vis viena neišgyventų.
Turime sniegaeigį. Važiuotume tiesiausiu keliu.
Jei turėtume pakankamai degalų tokiai ilgai kelionei, gal ir spėtume.
Jau daugiau nei savaitę negauname degalų.
Reikia nugabent ją į Ferbanksą.
Paruoškit ją pervežimui, gerai?
Tu nesupranti, koks tai rimtas sužalojimas.
Na, kiek suprantu, jei ji liks čia, tada mirs, taip?
Ji neištvers tokios ilgos kelionės.
Gerai, tada ką daryt? Atsakyk.
Na, ta moteris miršta.
Jei ji mirs, tai bus mūsų kaltė, todėl reikia ką nors daryti.
Na, mes juk visada taip elgiamės, tiesa?
Veikiame išvien, suvienijam jėgas ir išgyvenam.
Taigi…
O jei šunų kinkiniu?
Kepis Vyveris turi šešis haskius. Jie net tanką patemptų.
Kviesk jį. Šaunuolė. Kviesk jį.
Gerai, nagi. Taip ir padarom.
Frenkai, nenoriu to sakyti,
bet net su šunimis pasiseks tik tada, jei nereikės praminti tako.
- Nes tai atimtų daugiau laiko. - Neleisiu jai mirti, Hačai.
Kirtęs perėją, važiuosiu senuoju Ledynų keliu link miškininkų tako.
Juo išlėksim tiesiai į greitkelį.
Susisiek su Šauliu Braunu. Jis gyvena netoliese.
Tegul važiuoja savo mašina ir laukia mūsų prie miškininkų tako.
Lėksim tiesiai į Ferbanksą. Kaip ji?
Vis dar laikosi.
Bet tau teks skrieti kaip vėjui.
Gerai, judam.
Suruošiau tau kuprinę.
Imk mano šautuvą.
Ačiū, Rifai.
Ačiū, žmogau.
Gerai.
- Gerai, Hačai. - Kai tik kirsi perėją,
prasidės sunkiausia dalis.
- Nuo kada mes bijom sunkumų, Hačai? - Taip.
Viskas gerai?
Gerai.
Gerai. Štai taip. Gerai.
Pirmyn!
Nagi! Pirmyn!
Gerai. Šauly, keliam ją į mašiną.
- Ne. Nė už ką. Aš jos nekelsiu. - Ką pasakei?
Per ją žuvo Donis, pareigūnė Ryd ir kiti.
- Šauly, paklausyk manęs, gerai? - Frenkai, tau reikia dirbti savo darbą,
bet aš tikrai nekišiu prie to nagų.
Gali moralizuoti, kiek nori,
bet aš miegosiu ramiai žinodamas, kad ta moteris numirė per mane.
Tu juk ne toks, Šauly. Liaukis. Nagi.
Žinai geriau už kitus, kad nėra įstatymo, kuris verstų mane padėti.
Man niekad nė nedingtelėjo, kad tau nusispjaut į įstatymus,
Šauly, bet jei jau taip,
gal pradėkim nuo to, kad tavo mašina be numerių?
Atsiknisk.
Pažvelkime vidun. Ką ten turi?
Na štai.
Atidaryta alkoholinio gėrimo skardinė mašinoje.
Nusižengimas.
Neteisėtas saugos diržo pašalinimas. Pažeidimų tiek, Šauly,
kad galiu konfiskuot tavo mašiną iki vilkų sezono pabaigos,
bet neturėtum dėl to per daug nerimauti, ar ne?
Nes nelabai tu ir šaudai, vien pili į gerklę.
Po galais, Frenkai. Tu rimtai?
Kuo rimčiausiai, Šauly.
O dabar padėk man ją perkelti.
Nagi.
Gerai.
Pasirūpink šunimis.
FERBANKSO DIEVO APVAIZDOS LIGONINĖ
Visi laisvi sanitarai – į vaistinę. Kaile…
Po galais.
- Klausau. - Frenkai, mes jį suradom.
Suradome Havloką.
Šūdas.
- Regis, skauda kelį, Frenkai. - Viską skauda, bliamba.
Pranešė lengvojo lėktuvo pilotas?
Taip, jis gabeno atsargas.
Kol mes atvykom, mažai kas beliko.
Per staigus posūkis?
Ne. Plikledis, metimas į šalį, virtimas.
- Gana poetiška, galiu pasakyt. - Kaip suprast?
Na, supranti, jei mes jo neįveikėm, įveikė Aliaska.
Esi tikra, kad tai jis?
Jis per daug apdegęs, kad galėčiau palygint pirštų atspaudus,
bet žinome, kad ši mašina buvo pavogta.
Jis yra panašaus ūgio, panašaus svorio.
Per daug sudegęs, kad galėtum paimti DNR mėginį?
Frenkai, tai jis.
Jis neturi krūminio danties, kurio, kaip manome, neteko,
kai bandė nusiimti antrankius lėktuve. Žiūrėk.
Na, paprasčiausiai negaliu patikėt, kad pagaliau viskas baigta.
Aliaska jį įveikė.
Tomi, kas girdėt?
Na, į vietą atvyko eksploatavimo direktorius.
Sako, jie išjungė turbinas ir rado tai, kas liko iš Bredford.
- Žiauru. - Taip.
- Paskambinsi koroneriui? - Jau paskambinau.
Kas girdėt apie Skofild?
Kol kas nieko.
MELSKIMĖS UŽ FERBANKSĄ
Iki kitos operacijos?
Na, jei pasiseks, kita operacija vyks Floridos paplūdimyje.
- Per karšta. - Jūs, žmonės, esat kitokie.
Ačiū, kad atvažiavai, Tedai. Mes tau labai dėkingi.
Buvo proga ištrūkti iš miesto.
Taip. Pažįsti Hačą?
Kaip tavo tėvas?
Nemačiau jo nuo tada, kai graibštais gaudėm žuvį Tventimailyje.
Jis vis dar toks pat pasiutęs?
- Vis dar varo mano mamą iš proto. - Na, judu ne ką geresni.
Mane glaustai informavo pakeliui.
Informacija skurdoka, kiek girdėjau.
Na, tai kas nutiko?
Na, mes ir patys dar ne viską suprantame.
Sako, kad tai susiję su Langliu.
Kažkokia moterim vardu Džeklina…
- Bredford. - Taip. Bredford.
Klausyk, Tedai… Visą gyvenimą dirbu šį darbą.
Žinai, politikus, kuriais pasitikiu, galiu suskaičiuoti ant rankos pirštų.
Esi vienas geriausių, kurį aš pažįstu.
Todėl noriu įteikti jį tau asmeniškai.
- Kas čia? - Tiesa.
Pakalbėsim apie tai tada, kai susipažinsi su pateikta informacija.
Tiesiog norėjau, kad ji atsidurtų žmogaus, kuriuo pasitikime, rankose. Žmogaus…
Žmogaus, turinčio galios pradėti išsamų ir visapusį tyrimą.
Taip.
Skambina gubernatorė.
Pasakyk, kad aš jai perskambinsiu.
Ne, Tedai. Atsiliepk.
Skambina gubernatorė. Palauksim už durų.
Kas?
- Tu šypsaisi. Kodėl? - Ne, tai kvaila.
Kodėl?
Nežinau, tiesiog tai…
kad geriausias žmogus, kokį pažįstu, atidavė diskelį kitam geriausiam žmogui…
suteikia man vilties.
- Daraisi sentimentalus? - Eik velniop, žmogau.
Ne, liaukis. Tai komplimentas.
Tikrai. Man patinka.
Man irgi patinka…
- bet per daug nepriprask, aišku? Taip. - Pats nepriprask.
Ledo ritulio rungtynėse aš vis viena tave įveiksiu.
Kaip jauties?
Turėčiau atsakyt „laiminga“?
Nes meluočiau.
Na, tai nebūtų pirmas kartas, tad…
Kaip mane čia atvežei?
Man daug kas padėjo.
Archyvas.
Jis saugus.
Patikimo žmogaus rankose.
Tiesa bus atskleista.
Klausyk, turi žinoti dar kai ką.
Įvyko avarija, mes suradome kūną.
Manai, tai buvo Levajus?
Na, manau, daug žmonių nori, kad tai būtų jis.
Nemanau, kad turėčiau dėl to ginčytis.
Na, mano darbas buvo surasti 52 kalinius.
Tavo vyro pavardės tame sąraše nebuvo, tad…
Kas?
- Nesvarbu. - Ne.
Gal man tai svarbu.
Galvoju apie Bredford.
Apie tai, ką ji ten pasakė.
Visą tą laiką norėjau tikėti, kad kažkaip pamečiau save…
visame tame reikale.
Aš nepamečiau savęs.
Tai manęs nepakeitė.
Tik atskleidė, kokia aš visada buvau.
Liaukis. Tikrai tuo tiki?
Galvoju apie…
tuos maršalus lėktuve, kurie žuvo.
Galvoju apie šio miestelio žmones.
Apie tavo draugą Donį.
Jie visi žuvo dėl to, ką aš padariau.
Dėl mano sąmoningo sprendimo,
kuris man atrodė teisingas.
Mano tėvas mane dėl to niekintų.
Tavo tėvui neteko priimti panašių sprendimų.
Jis dirbo pagal instrukcijas. Gyveno pagal taisykles.
Štai, gurkštelėk. Nagi.
Žinai, kai paklausei manęs apie dukrytę Rubę…
nepapasakojau tau visos tiesos.
Priežastis, kodėl jie mane užpuolė,
kodėl buvo pašauta ir mirė mano dukra,
buvo sąmoningas sprendimas, kurį aš priėmiau.
Pasirinkimas.
Kai palaidojau savo dukrelę,
prisiekiau sau, kad nuo šiol viską darysiu pagal instrukcijas.
Ir priverčiau save tai daryti.
Nes jei viską darai pagal instrukcijas,
nieko nereikia spręsti pačiam, tiesa?
Nėra subjektyvaus pasirinkimo, kas yra teisinga, o kas – ne.
Nesi atsakingas už žalą, kurią daro tavo pasirinkimai.
Tiesiog dirbi savo darbą. Gali kaltinti nebent instrukcijas.
Bet atsakyk man, Sid,
negi nuoširdžiai manai, kad instrukcijos padeda rasti teisingumą?
Ar manai, kad tai daro žmonės…
priimantys sunkius sprendimus…
kartais neįmanomus sprendimus, kartais – momentinius.
Aš nepritariu tam, ką tu padarei. Tikrai ne.
Bet galiu suprasti, kodėl tai padarei.
Manau, tavo tėtis pritartų, kad veikei dėl kilnaus tikslo.
Mes dar pasimatysim iki teismo?
Na, negi iš tikrųjų manai, kad reikalas nueis iki teismo? Liaukis.
Teisingumo departamentas pateiks tau kaltinimus, žinodamas,
kad gali atskleisti nemalonių faktų apie CŽV? Apie Bredford?
Jie tikrai tai padarys.
Teismo posėdžiai bus uždari.
Jie pasitelks visus įmanomus nacionalinio saugumo protokolus,
kad tik niekas neiškiltų į viešumą.
Bet aš neturiu jokių iliuzijų, kad man pavyks išsisukti.
Pasitiki tuo savo draugu, kuriam perdavei archyvą?
Šimtu procentų.
Man jau metas.
Eik namo, Frenkai.
Taigi…
mudu su Luku pasikalbėjom, ir mums…
mums reikėjo laiko.
Ir…
mes nesupratom… Nesuprantam,
kaip galėtume judėti į priekį kaip šeima.
Bet galiausiai tai yra vienintelis teisingas sprendimas.
Judėti į priekį.
Gerai. Sutinku. Taip.
Tai nebus lengva.
Tėti, pasakyk ką nors.
Aš grąžinsiu pistoletą.
Prisipažinsiu, ką padariau, ir už tai atsakysiu.
Manai, tai sugrąžins man seserį?
Suvienys mūsų šeimą?
Pedis Kuganas – negyvas.
Rubės nebeprikelsi, ir kas toliau?
Ką, neteksim dar ir tavęs?
Tai tik sugriaus mūsų šeimą.
Gali juo atsikratyti?
- Sūnau, ne. Tai… - Atsikratyk tuo pistoletu.
Mielieji, kartą jau taip padariau. Todėl ir atsidūrėm tokioje situacijoje.
Gerai. Aš nusipelnau bausmės už tai, ką padariau.
Nepagalvojai apie tai, ko nusipelno Lukas?
Ko nusipelnau aš?
Pagalvok, kiek gero esi padaręs, Frenkai.
Tikrai. Tu sumokėjai savo skolą.
Mes visi sumokėjom.
Ir jei reikia sumokėti daugiau, mokėsime ją kartu.
Suprantat, ką mes darome?
Tokie dalykai sugrįžta. Jie turi pasekmių, Lukai.
Tai yra labai svarbus sprendimas.
Taip.
Na, čia mes priimame sprendimus kaip šeima.
Mums tavęs reikia, tėti.
Mano akimis, jo niekada nebuvo.
Aš niekada nemačiau to pistoleto.
Aš irgi.
Tikrai to nori?
Taip.
Laikas.
Laikas mūsų šeimai… mums judėti į priekį.
Po galais.
Gyventi verta
- Brangioji, žinai, ką pagalvojau? - Ką?
Kad reikėtų įsigyti didelį gerą karšto vandens kubilą.
Ką pasakysi?
Galėtume pastatyti jį tarp medžių priešais svečių namelius.
Ir elektros nereikia. Jie kūrenami malkomis. Ką manai?
- Gal pirma sutaisykim kištukinį lizdą. - Ne. Aš jau jį sutaisiau.
Mama, oro taksi atskraidino šaldytų picų.
- Gal pasišildom kelias? - Ne, greitai bus vakarienė.
- Labas, Kira. - Sveiki, ponia Remnik.
Mama perdavė jums dovaną.
- Įkurtuvių proga. - Nereikėjo.
Ačiū.
Bliamba. Šūdas. Po galais. Lukai!
Kas yra?
Lukai, kiek kartų sakiau…
Kiek kartų sakiau, kad uždarytum…
- Labas, Kira. Kaip sekas? - Sveiki.
Kad uždėtum ant dažų dangtį, antraip kas nors ant jo užmins.
- Ir kas ant jo užmynė? Aš, žinoma. - Atsiprašau. Gerai. Nepyk.
- Atleidžiu. Gerai. - Koks mielas.
Padėkok savo mamai,
- bet parašysiu jai padėkos laišką. - Geras. Šaldytos picos.
- Pasakyk, kad vakarienei valgysim picą. - Mama neleidžia.
- Ką? - Ne.
Nagi. Aš jas paskaninsiu.
Pala. Visur primindžiosi.
- Primindžiosiu. Mes darom betvarkę. - Liaukis.
Kaklaraištis mane smaugia Toje aukštuomenėje, verkiu visą dieną
Tėti, prašau, nereikia.
Nedaryk gėdos.
Mes taip stengėmės gyventi Kaip kiti kaimynai
Gerai. Negaliu žiūrėti.
…ir vis dar stengiamės
- Nagi. - Likome vieni.
Grįžkim prie meilės
- Tu toks romantiškas. - Nagi, brangioji.
Gal varom į…
Lukenbaką, Teksasą Kur groja „Waylon and Willie“
Gal čia mūsų pirmas užsakymas.
Mūsų sėkmingas gyvenimas
- Gal dažytojas. - Taip.
Gal dažytojas galėtų pataisyti lizdą.
- Manai? Leisk, pakelsiu. - Liaukis.
- Henko Viljamso liūdnos dainos… - Alio?
Taip. Jis čia.
Čia tau.
Kas skambina?
Nežinau.
Lukai.
Klausau.
Sveikas, Frenkai. Kaip sekas?
Prieš minutę sekėsi puikiai.
Nemandagu. Nesijaudinai dėl manęs?
Nė kiek.
Negi tau neįdomu sužinoti, kaip man pavyko pasprukti?
Bandysiu spėti. Tau padėjo Džulianas Stylas.
Toks jo vardas?
Radau jo kūną, kai dalyvavau paieškoje su vietiniais.
Žinojau, kad jis man pravers.
Žiūrėkit atidžiai.
Taip, iki Oklahomos jis taip ir nenusigavo, ar ne?
Ne, bet jis pasitarnavo kitam tikslui.
Tikėjausi, kad ugnis sunaikins jo DNR,
bet tu ir pats viską žinai, tiesa, Frenkai?
Kodėl nieko nesakei?
Nes tu nebesi mano problema, Levajau.
- Tikrai? - Taip, tikrai, aišku?
Ir aš galiu gyventi su mintim, kad gyvuoji kažkur pasaulyje.
Jei tik nekiši nosies
į mano mažutį pasaulio kampelį.
- Tai bus sunku padaryti. - Kodėl gi?
Todėl, kad tu, Frenkai, ir tavo mažutis pasaulio kampelis
dabar esat visa ko centras.
Paaiškinsiu vėliau. Man metas.
- Turiu reikalų. - Ne. Pasakyk dabar.
Tik norėjau įsitikinti, ar namie tavo šeima, ar ji saugi.
Klausyk, palik mano šei…
Esi tikras?
Taip.
Visiškai tikras?
- Taip. - Žinai, tu nenormalus.
Ką galiu pasakyt…
Myliu savo žmoną.
Išvertė Laima Banionienė