- Нищо не правиш. - Мъча се, но не ми стигат силите.
Измисли нещо. Ако трябва, доведи някого.
Оцелях след 12 години в затвора и самолетна катастрофа.
Няма да пукна тук като мечка.
Ало?
Здрасти, оставих ти бележка.
Не, дойдох да проверя капаните. Наред ли е всичко?
Добре, казвай.
Седнала съм.
Божичко, Уокър.
Честито.
Знаех си! Страшно се радвам за теб.
Вашингтонският университет!
Баща ти би се гордял.
Стига сме говорили, прибирам се, за да празнуваме.
Слагай шапката.
Знам коя си.
Недей.
Спри.
Отвори го.
Казах да го отвориш!
Защо не го свалихте?
- Не знам как. - Давай.
Освободи ме.
Тя има пистолет!
Не искам да стрелям.
Едно, две, три.
Две, три.
Да му се не види.
- Тая се оказа ченге. - Вземи й ключовете.
- Какво ще я правим? - Не я мисли. Намери шибаните ключове.
ДОБРЕ ДОШЛА ВЪВ ФЕЪРБАНКС ФРАНК
Валят сигнали - откраднати коли, изчезнали домашни любимци.
- И са разбили хотел "Голдпанър". - Какво са взели?
Пари, карти. Как ти е рамото?
Прати някого. Да разберем дали е беглец, или някой местен се възползва.
- Да ти кажа ли за Бъди Селк? - Хванал е някого ли?
Щампова тениски за операцията и ги продава пред "Уолмарт".
Прати баба му, той има страх от нея.
- Ремник, там ли си? - Слушам.
Имаме проблем.
Прииждат въоръжени граждани. Мъже, жени, дори малки деца.
- Имат позволение от Колбек. - Собственикът е позволил.
Щом искат да търсят, не можем да ги спрем.
Пропастта е дълбока над 30 м. Няма как да е оцелял при такова падане.
Трупът му е там, търсете, докато мръкне.
- Какво става? - Говорих с Вашингтон.
Проучват влизането в "Ксеногейт".
- Как ти е рамото? - Не е важно.
Зле е, а с тази ръка бие сервис.
- Замълчи. - Тенис ли играе?
Имаме лига по пинг-понг. Опасява се, че ще се провали.
Лига по пинг-понг, наистина ли?
Нарича се "тенис на маса". Сериозен спорт е и залагаме.
Франк? Рут Рийд, щатски полицай от Естър,
сутринта не отишла на работа и пратили кола.
Открили я мъртва.
Да вървим.
- Дръж го! - Опитвам се.
Дайте дроперидол. Охрана! Какво стана?
Искал да влезе у Уейн Грейсън, а той го взел за животно.
Глупости!
Добре дошла.
- Радвам се, че се върна. - Благодаря.
Сара, само за минутка.
Знаеш, че след такова преживяване трябва да те види психолог.
- Не е нужно. - Моля те, поговори с Тод.
Насред тая лудница да обсъждам чувствата си?
- Добре съм, Бен. - Радвам се.
Но за да се върнеш на работа, трябва разрешение от психолог.
Говори с Тод.
- Федералните какво правят тук? - Търсят съпруга ми.
- Дали е свързан със случая? - Възможно е.
- Хъч. - Шоу.
- Франк, ама че ден. - И още не е свършил.
- Някаква идея кого търсим? - Още не, но е изверг.
Жертвата е пребита и задушена.
- Проверяваме отпечатъци. - Колко ще отнеме?
- Час-два. - Нямаме време.
Ти не си ли тръгна?
- Аз я върнах. - И си с истинска шапка.
- Трябва да действаме бързо. - Гоним обща цел.
Опитвам се да установя убиеца. Ако знаете по-бърз начин, казвайте.
Прегледа ли камерите?
По-възрастната е Катрин ван Хорн, викат й Кити.
Черна вдовица, убила трима съпрузи, годеник и вдовец в Мейн.
Последният й мъж се парализирал от арсеника.
- Качила го на кану и го удавила. - Явно не съм най-зле.
Откраднатите от жертвите 4,2 млн. долара не са открити,
така че вероятно разполага с пари.
По-кротко де, сякаш не си виждала палачинка.
Другата е Вивиан Пайк.
Измамница без агресивни прояви, от 13-годишна бяга от правосъдието.
Прибрали я за кражба на самоличност, но съдията я съжалил
и намалил присъдата й на 18 месеца.
Франк, ела да видиш.
Да пуснем снимките им в пресата.
Нека се знае, че са убили полицай.
- Това познато ли ти е? - Да му се не види.
Пуловерът ти. Той беше с него в записа.
- Двете са се засекли с Хавлок. - Като ги открием, да ги питаме.
Далекогледа ли си?
Мамка му.
Спри се, не ни трябват още проблеми.
Има изход отзад. Минава се под оная козя глава или каквото е там.
Измъкни се навън. Пътьом заключи вратата на тоалетната.
Среща на паркинга при телефона.
И какво ще направиш?
- Стига глупости. - Остави ме.
- Престани. Стига! - Казах да ме оставиш на мира!
Как си, душко?
Майчице.
- Май си пострадала. - Нищо ми няма, мама се ядоса.
Ясно.
Прощавайте.
Мисля, че има проблем.
- Добре ли сте, госпожице? - Нищо ми няма.
Благодаря.
Госпожо, вътре ли сте?
Разбивам вратата.
Погледни.
- Какво е това? - Хъч разчете картата от принтера.
Мъжът ти е правил банкови преводи, докато е държал жена ми.
Цюрих, Люксембург, Рига.
Четири депозита в банка в Санкт Петербург. Какво има там?
Явно е нещо, заради което искаше паролата ми за "Ксеногейт".
Как стана така?
Че се оженихте.
Обичаше ли го?
Първо ти ми кажи за белезите по гърба ти.
Да го преговорим пак.
- Хайде после. - Стига, говоря сериозно.
- Важно е. - Имаме два дни заедно.
Размяната е довечера, налага се.
"Тинска", на маса отзад.
Той ще е с жена.
Няма да отида.
Как няма да отидеш!
Ливай?
- Какво има? - Той знае за нас.
За теб и мен.
Размяната отпада.
Ремник, там ли си?
- Слушам. - Претърсихме 10 километра.
Няма да го открием до пролетта.
Връщайте се в базата.
- А местните? - Не ги мисли.
Щом Колбек ги е пуснал в имота си, да търсят на своя отговорност.
- Какво има? - Той е жив, нали знаеш?
Няма как да е толкова лесно.
- Преживяхте много. - Това нужно ли е?
Спешното е пълно с пострадали хора.
- А ти? - Какво аз?
Аз нямам нужда от помощ, само от подпис.
Разкажи ми за отвличането.
Извади късмет, че оцеля. Какво изпитваш?
Облекчение, както може да се очаква.
- Радвам се, че съм тук, нека помагам. - Това няма да убеди болницата,
че си готова да продължиш с професионалните си задължения.
- Не е ли достатъчно? - Сара, познавам те.
Усещам го по погледа и гласа ти.
- Да, яд ме е. - Добре, кажи ми защо.
- За да разбера как се чувстваш. - Как се чувствам ли? Добре, ще ти кажа.
Изнервена съм, объркана, притеснена за сина ми.
Чувствам се…
провалена като майка,
защото вместо да говоря тук с теб,
трябва да отида и да прибера Люк.
Знаеш ли какво?
Приключихме. Задръж си бумагите и кажи на Бен, че си тръгвам.
Ще прибера сина си.
По дяволите.
Полицията иззе колата ми.
Да те закарам ли?
Спокойно, в безопасност си.
Никой не ни чува, сами сме.
Мило и драго ще дадат да ме хванат.
Самолетът не е паднал случайно.
Нарочно са го повредили, за да ни изтрепят.
- Той е имал семейство. - Люк, стига.
Какво? Не му пука.
Знаел е какви са рисковете, когато е облякъл униформата.
Мога да ви разбера, за пръв път виждате труп.
Обаче нямах избор.
Чувате ли?
Не съм глух.
Сигурно ме издирват със сателит.
Имал си избор. И не е първият ми труп. Един като теб разби семейството ми.
Какво?
Да не си луд?
Джеф.
Маркс, какво става?
Били са тук.
Откраднали ключове и духнали с кола.
Полицай подал сигнал, отцепваме района.
- Полицай е бил на мястото? - Подгонил ги е, а после се е върнал.
Едната е видяна в телефонната кабина. Проверихме, но не работи.
- Сега всички ще ги погнат. - Така и трябва, убили са ченге.
Може да имаме много оръжия, но не сме Дивият запад.
- Не се саморазправяме. - А аз те имах за каубой.
На кого са звънели?
Ти си свестен човек, Франк.
- Не ми звучи като комплимент. - Сериозно.
Хем искаш да предпазиш местните, хем да заловиш двете невредими.
- Това ми е работата. - Може би тук е така.
Но в реалния свят престъпниците трепят свестните.
Страница 78 липсва.
- Не са искали да се обадят. - А да открият някого.
Едва намерих телефонен указател в библиотеката.
- Мислех, че не работи. - Шарки Мунос ми отвори.
И каза, че дължиш 12 долара глоба за "Тетрадката".
Фен е на Никълъс Спаркс.
Виж, "Аеротур".
"Риболов, преходи и рафтинг.
Наблюдение от въздуха."
Търсят пилот.
Чисто е!
Обезопасете, били са тук.
Как е?
- Може ли? - Да, сядай.
Да се постопля.
Хубава "Берета".
Военен ли си?
Да, бях. Уволних се преди четири месеца.
С почести.
Важното е, че си служил. Мен не ме взеха. Дюстабан съм.
Изчезвай бе.
- Виждал ли съм те някъде? - Сигурно, цял ден бях тук.
С Пийт хванахме един от затворниците. Беше замръзнал.
Бас ловя, че и тоя е пукнал.
Не е сигурно. Чух, че му сечало пипето.
- Ремник. - Франк.
Здрасти, аз съм. Трябваше да ти се обадя предварително.
- Къде си? - Отивам в хижата.
Люк и Кира още ги няма и искам да видя какво става.
- Тръгнала ли си? - Да.
- Тревожа се за сина ни. - Няма защо.
Клинт ще го доведе, мога да му се обадя. Не бива да си навън.
Франк, трябва да намеря Люк.
Из района обикалят престъпници. Къде точно се намираш? Ще пратя хора.
Минах половината път, а и не съм сама.
- С Тод Логан съм. - Шегуваш се.
Пълна лудница е, Тод ли ти е проблемът? С неговата кола сме.
И може би е добре да пратиш хора, Франк.
Това би трябвало да ни е най-важно.
Какво има?
Не знам за какво говориш.
По гласа ти личи. Какво премълчаваш?
Казвам ти, че отивам в хижата да прибера Люк и Кира.
Хъч.
Обади се на Клинт Хейс, искам да знам точно къде е синът ми.
И намери кого да пратиш в хижата.
- Наред ли е всичко? - Ще бъде, когато Люк се прибере.
Франк.
- Запознай се с Джети Брукс, собственика. - Г-н Брукс.
- Твърди, че компютърът работел. - Прощавайте, че нахълтахме.
Как са влезли в компютъра?
Паролата е написана на листчето.
ПАРОЛА: ПАРОЛА
Бегълките търсят пилот, за да ги измъкне.
Към кого биха се насочили?
Нямаме пилот. Организираме главно лов и риболов.
- Работим с подизпълнители. - В този списък са поне двеста имена.
От 70 години сме в бранша. Някои от пилотите са работили и с баща ми.
- Благодаря, г-н Брукс. - Ясно. Да пратим списъка на Джейн.
Когото и да хванат, не му завиждам.
Ще ни превозиш до Канада.
Да бе, веднага излитам.
Не търпя сарказъм, Слейд. Не те съветвам да ме дразниш.
Казвам ти го директно, тъпа кучко.
С мен няма да летиш, точка.
Дано пукнеш.
Какво правиш?
Полудя ли? Как ще лети със счупена ръка?
Има още една. Нали, Слейд?
И що за тъпо име?
Не си единственият пилот в Аляска. Просто първо дойдох при теб.
Ще ни помогнеш ли, или не?
Добре, ще ви помогна!
Сега вече съм доволна.
Нямам толкова пари.
- Какви пари? - За гориво.
Явно представа си нямате.
Всички пилоти в Аляска ви издирват.
Не е желателно да презареждаме наблизо.
Уайтхорс е на хиляда километра.
- Как така нямаш пари? - Питай бившата ми жена.
Накрай света сме, горивото тук е скъпо.
Добре.
Дай ми сметката си.
Ще ти преведа парите, а ти си измисли ново име.
Как ли пък няма да ти викам Слейд!
НОМЕР НА СМЕТКА
4 216 878 ДОЛАРА
УСПЕШЕН ПРЕВОД
Тя ще ме убие. Сигурен съм.
Стигне ли там, където иска, с теб ще умрем.
- Трябва да ми помогнеш. - Не мога.
Можеш, развържи ме.
- Развържи… - Преведох ти пари, трябва да стигнат.
Само да посмееш пак, ще ти пръсна мозъка.
Хавлок използва всички тези хора за своя изгода.
- Кои хора? - Бегълците, шерифите.
За него тази операция е само прах в очите.
- С каква цел? - Не знам, не разбирам.
Обучен е да приема трудностите и да играе мръсно.
Върти ни някакъв номер, и ти го усещаш.
Ама че работа.
- Какво има? - Не намираме ключовете.
Да ви закарам ли?
Скромно, но си е дом.
Имате ли стационарен телефон? Батерията ми падна.
- Да, на стената. - И бира имаме.
Какво правиш бе?
- Какво искаш? - Първо да нахраним кучето.
Сега са в жилището ми.
- Как стана това? - Друг път ще ти обясня.
Важното е, че си получил съобщението ми и си се измъкнал.
- Не бива да ми пишеш. - Опитвам се да ти помогна.
Може и ти да си ми натресъл ЦРУ.
Ще отрека, че съм ти звънял. Знай, че го изпуснахме.
Кого сте изпуснали? Момент, не те чувам.
Марк, повтори, кого сте изпуснали?
Хавлок явно е влязъл в акаунта ти,
за да пише на наш информатор в Санкт Петербург - Армен Жданко.
Жданко е хакер, спец по компютърни вируси и защитни системи.
Платил му е да му помогне с кражбата на "Архив 6".
А сега Жданко е духнал и архива го няма.
- Хавлок ли го е предупредил? - Как?
Как беглец насред пущинака е успял да ни изпревари?
Къде е куриерът?
Откъде да знам?
Важно е да го намеря.
Опитваме се да установим къде е бил Жданко.
- Получи ли видеото? - Какво е това?
Среща на Жданко близо до дома му отпреди три дни.
- Предполагаме, че човекът е куриер. - Какво има в куфарчето?
Жданко вероятно е прехвърлил архива на външен диск, за да го продаде.
За по-лесно използва куриер. Трябва да го откриеш.
По една снимка? Няма да е лесно.
Ако "Архив 6" попадне на черния пазар, пораженията може да са големи.
Намери куриера и измъкни архива, преди да го предаде на Хавлок.
- Много симпатичен човек. - Невинаги е такъв.
Какво става? Мислех, че архивът е у Хавлок и ви изнудва с него.
Да, но нищо не пречи и да продаде информацията.
Значи е на диск и му го носят.
Боже господи.
Хъч, обади се на Вътрешна сигурност и поискай списък на всички мъже,
пристигнали в Аляска от или през Русия след катастрофата.
Търси нещо необичайно.
Казах ти, той умее да върти номера.
Тази снимка ще ни убие.
- Предупредих те. - Не, каза, че охраната му задава въпроси.
Можеше да се очаква. Но това е трагедия.
Тръгваш си от хотела ми в 3 през нощта.
Колко време ще е нужно да се усетят?
Ще оправя нещата. Никой не знае, че си тук.
Скоро ще разберат. И тогава прикритието ти ще рухне.
Трябва да уведомя Лангли.
- Тогава край. - Рисковано е.
Рискът си струва.
Трябва да прекратим операцията, провалихме се.
Не говоря за операцията, а за нас двамата.
Шпионин си, как не разбираш?
Ако сложиш край, ще те разпитват и трябва да им кажеш за нас.
Ти ще бъдеш порицана, а аз - преместен.
Не искам да ни разделят.
Ще се справим.
И какво предлагаш?
Жена е подала сигнал за бегълките. Да вървим.
Добре дошла във Феърбанкс.
Проверих в "Митници" - след катастрофата
от или през Русия в щата са пристигнали 32-ма мъже.
- Всички са влезли съвсем легално. - Нищо, така ли?
- Нищо необичайно. - Рови още.
Търси човек с криминално досие. Хавлок чака куриер.
Готова ли си? Идвай.
Заключи вратата.
Бягала си от 18-месечна присъда, а сега те заплашва доживотен затвор.
- За смъртта на щатски полицай. - Аз нямам нищо общо.
- Дали съдът ще го отчете? - Не съм агресивна, вижте досието ми.
Измамница съм, не наранявам никого.
- Кажи ни за този човек. - Не го познавам.
Вивиан, той е опасен. Държавният департамент иска да го открие.
Пуловерът му беше у теб.
Засекли сте се, кажи къде.
Беше в самолета. После не съм го виждала.
Открих пуловера до един поток.
- Наистина ли? - Не познавам човека.
Кажи за Ван Хорн.
Тя е зле, загуби много кръв.
Каза да подготвя храна, докато е с пилота за лекарства.
- Но не се върна. - Изпързаляла те е, Вив.
Зарязала те е. Върни й го тъпкано, като ни помогнеш.
- Не съм посягала на никого. - Просто ни кажи къде отива тя.
- Искам сделка. - Какво?
Да не ми повдигате други обвинения.
- Искаш да… - Нито за убийство,
нито за бягство и възпрепятстване на разследването.
И ми отменете присъдата. Опростете ми останалите 14 месеца.
Тогава ще ви кажа всичко.
- Не ми е в правомощията. - Обаче е в нейните.
Тя работи за Държавния департамент. Искате ли да ви помогна?
Няма да говоря за чувствата си.
Но трябва да подпишеш документа.
Няма да си споделям с гаджето ми от гимназията.
Разбрано, няма да говорим, просто пътуваме.
Излъгах го.
- Какво е това? - От похитителя ми е.
- Каза да го дам на Франк. - Защо го скри?
Познавам съпруга си. Ако му го дам, случаят съвсем ще го погълне.
Сара, това е улика.
Не искам той да пострада.
Заради Руби е.
Смъртта й…
почти разби брака ни.
Тъкмо започнахме да се съвземаме.
Нали разбираш? Люк също вече е по-добре.
Най-сетне влязохме пак в релси.
- А сега това. - Не мога да се поставя на твое място.
Но има само един начин действително да преодолееш загубата.
Бъди честна с Франк.
За всичко.
Няма да понеса още една загуба.
И още един престой в Чикаго.
Да не мислим за лошото. Франк е добре. Убеден съм, че и Люк е жив и здрав.
Ще се погрижим да са в безопасност.
Дано си прав.
Отбий при първа възможност.
Карай малко през гората и намери закътано място.
- Защо, какво ще правиш? - Изпълнявай.
Кира, сетих се нещо. Помниш ли Скип Бейнс?
- Случаят с баща му на връщане от езерото. - Какво?
Той извади голям късмет тогава, за разлика от баща си.
За какво говорите?
За един приятел. Стана злополука и той е добре,
но баща му загина, защото беше без колан.
Започвай да говориш. Ван Хорн какво планираше с пилота?
Искаше да ни изведе от страната в Канада.
Тя е зле. Умира и е отчаяна.
И ще летиш? Промяната в налягането може да влоши състоянието ти.
Нищо ми няма. Колко остава?
Пилотът имаше опасения.
Но не и тя. Съвсем сама е, няма какво да губи.
Откъде ще излетят? Той спомена ли писта?
Не е истинска писта, а някакъв черен път северно от града.
Фермерското трасе.
Вие не разбирате.
Пристигне ли, той вече няма да й е нужен.
- Да потегляме. - Тя ще го убие.
- Горивото няма да стигне. - Слушай.
Имаш близки, на които мога да посегна.
Ако не искаш да пострадат, ще правиш каквото ти кажа.
Спрете, не стреляйте, аз съм пилотът!
- Тя тръгна към гората. - При дърветата! Не стреляйте!
Искам справедливост за полицай Рийд не по-малко от вас.
Но ще следваме правилника. Ще я задържим жива.
- Ясно ли е? - Да.
Хвърли оръжието!
Загубила е много кръв. Ще те закараме в болница.
Няма да се върна в затвора.
Оставете ме да умра тук.
- Какво правим? - Убила е ченге.
Да умре тук, заслужава си го.
Ще я приберем жива. Хайде.
Джейн, прати линейка на Фермерското трасе. Жена с вътрешно кървене.
- В шок е от кръвозагубата. - Прието.
До пет минути линейката ще е при вас.
Защо се чувстваш отговорен пред тези хора и това място?
Тук е моят дом.
По нашия край не се раздаваме толкова.
Така ли?
За да оцелеем тук,
трябва да сме сплотени.
Дори да не сме първи приятели,
трябва да си помагаме.
Все в някой момент и на теб ще ти потрябва помощ.
За колкото и силен да се мислиш.
Проблемите тук не се разрешават с пари.
Не че сме идеални, но…
Понякога само тукашния живот проумявам.
Да.
- Какво "да"? - Попита дали го обичам. Отговорът е "да".
Как се сближихте? И двамата сте били агенти.
Ливай беше различен тогава.
Просто…
преминахме границата.
И сякаш…
Сякаш беше любов.
Как започна всичко?
С една лъжа.
Работехме заедно на чужда територия, но обектът ни се усети.
Бяхме разкрити, трябваше да си тръгнем,
но това щеше да е краят за нас.
И Ливай предложи да излъжем, да действаме по трудния начин.
Казахме на обекта, че сме сгодени.
Ливай изготви брачно свидетелство, обяви сватбата ни в пресата
и ни регистрира в семеен портал.
Лъжа, основана на истинска връзка, която не биваше да започва.
И номерът мина.
Приключихме мисията и изкарахме меден месец на разноски на ЦРУ.
Защо да го анулираме?
- Моля? - Вече официално сме женени.
Само предложение нямаше.
- Би ли… - Стига.
Нека е както трябва. Искаш ли?
Ще се омъжиш ли за мен?
Да.
Тя каза "да"!
Исках да е истинско.
Съжалявам.
И аз.
Какво е целял?
Не знам.
Да спечели доверието ми. Да получи достъп.
Типично е за него, за всички като нас - въртим номера.
- Било е номер. - Кое?
Това с Вивиан Пайк, измамницата. Подлъгала ни е да я заловим.
По дяволите.
Федералният съдия е издал заповед за освобождаването ти.
Щом пристигнеш в Сиатъл, ще ти върнат личните вещи и си свободна.
- За джобните… - Хитър номер.
За малко да мине.
Проверихме обажданията. Сама си подала сигнал срещу себе си.
Искала си да те открием. С Ван Хорн не сте действали в комбина.
- Тя е била твоя цел. - От мига, в който сте стъпили на земята.
Наблюдавала си я.
Оставила си я да замисли план за бягство,
за да го използваш като коз за преговори с нас.
Не за да отменим присъдата ти.
А заради парите й.
Авоарите на Кити ван Хорн.
Ако се поровим в компютъра в къщата, където те задържахме,
ще открием банкови трансакции.
Наистина не знам как си успяла,
но си докопала онези 4,2 млн. долара, убягнали на полицията.
Откраднала си й ги.
Освен че си свободна, вече си и много богата.
Добре че се договорихме.
Да, действително. Вече можеш да говориш открито.
Имаш свобода и пари.
Затова ми кажи къде го видя.
В самолета той е бил с маска.
Видяла си лицето му след катастрофата. Кажи ми къде.
Преди два дни. В гората, край реката. Той ми даде пуловера си.
Нямало да му трябва там, където отивал.
- Къде отиваше? - Там, откъдето другите бягаха.
По-точно?
Във Феърбанкс, да свърши нещо.
Каза, че има недовършена работа със стар приятел.
Приключихме ли? Заминавам.
Благодаря.
С теб покер няма да играя.
- Франк, имаме проблем. - Казвай.
Проучих пътниците от Русия.
Един от тях, Винсънт Тиаго, е дал несъществуващ местен адрес.
- Може да е грешка. - Помислих си го, затова задълбах.
Паспортът е истински, но останалите документи са фалшиви.
Открих куриера. Заминал е от Москва в четвъртък.
Същата нощ е пристигнал във Феърбанкс. После се е покрил.
- Ето снимка от камерата на митницата. - Това е куриерът на Хавлок.
Митничарите са го разпитвали и са го пуснали в страната.
- Значи е тук. - Идеално.
Нещо повече, снимката е от четвъртък. Ден преди катастрофата.
- Още оттогава е чакал в засада. - За какво?
И какво ще прави с архива?
Ало, аз съм. Тук съм.
Всичко върви по план.
Люк?
- Люк! - Ще видя горе.
Люк!
Тод!
Люк!
Кира.
- Кира, добре ли си? - Не знам.
- Как си? - Не знам.
- Май ръката ми е счупена. - Ще те измъкна.
Хайде, ела.
Хайде.
- Как си? Добре ли си? - Да.
Бягай от тук. Гледай да стигнеш до главното шосе.
А ти?
Не ме мисли. Няма как да хване и двама ни.
- Ще го подмамя. - Недей.
Тръгвай, бързо.
Хайде.
Превод на субтитрите Боряна Богданова