Хлопці, тихо.
Чуєте?
Ось. Там щось є.
- Що за? - Господи.
Він живий?
До нього!
- Допоможіть. - Переверни. Обережно.
Дихає.
Двейн! Слухай мене.
Протверезій і прижени снігохід.
- Бігом! - Так. Так.
МАРШАЛ США
ДЛЯ ФРЕНКА
Що там?
Сарина машина тут.
Знайдіть її.
Збери всіх.
Добре.
Увага.
Утікач був на цьому мосту 20 хвилин тому.
Схід сонця о 9:30, отже в нього є 16 годин темряви,
перш ніж ми почнемо активне переслідування.
Поки він тікає, ми мобілізуємо сили.
Добсоне, сідай на радіо.
Сповісти всі рибальські судна між нами і Болдер-Гілл.
З'ясуй, скількох можна задіяти на річках.
І сповістіть пілотів по диких місцях, що від світанку
Траса 6 – їхня злітна смуга.
Наземний рух поступається літакам.
Заправка буде на Центральній базі.
Якщо в радіусі 300 км є танкер, негайно перенаправте його туди.
Починаємо роботу на світанку,
і в нас буде менше восьми годин світлового дня.
Якщо десь є снігоступи, снігоочисник чи снігохід,
доставте їх сюди до світанку.
Він цього залежить життя моєї дружини.
ВІТАЄМО У ФЕРБЕНКСІ
ОСТАННІЙ РУБІЖ
Люк?
Ти тут?
Люк.
Є хто?
Гейз – базі.
База!
База, чуєте мене?
Сюди! Сліди шин!
Тут щось є. Сюди!
МАМА №1
Чорт.
Машина – чисто. Займіть периметр.
Заступники шерифа сюди!
Розберіть її на деталі. Знайдіть зачіпку.
І подзвони Стрільцю Брауну. Скажи, хай його дурнуваті дружки
їдуть сюди шукати з нами того сучого сина.
Пішов! Іди!
Ти теж хочеш?
Ну, старпер.
- Геть від мене! - Тримайте його.
Що?
Про Люка є інформація?
Ні, але в нас нова подія.
Після 7:00 поліція штату виявила трьох чоловіків,
які рибалили південніше Берч-Крік.
- І? - Вони були на снігоходах.
Вони випивали.
З ними був хлопчик. Кажуть, знайшли його на льоду.
- Як це, хлопчик? - Хлопчик. Як Піноккіо.
Він був там сам.
У нього обмороження другого ступеня,
ушкодження від тварини.
Його звуть Кейлеб.
Я не знаю, як можна було дати це тобі без зефірок.
Ні. Хай трохи поплавають.
Навіщо їм там плавати?
Щоб стали м'які й ніжні.
Тоді вони будуть більш тягучі.
Як ви знаєте?
З віком починаєш про дещо дізнаватися.
Я Френк.
Круті черевики.
Мої вже старі.
Не дуже теплі.
Батьки купили тобі в подорож?
Так.
Де ти живеш?
У Нью-Йорку.
Фанат «Метс»?
- Ні. - Ні? А.
Скільки тобі? Дев'ять, десять?
- Вісім. - Вісім?
- Так. - Вигладаєш старше.
Моєму синові 17.
Коли він був твого віку, ми постійно ходили в походи.
Разом.
Ти ходиш у походи з батьками?
З татом.
- З татом. Ясно. Супер. - Так. З татом.
А де тато зараз?
Його забрали.
Хто?
Погані люди.
Вони билися.
І тато сказав мені тікати.
Я не хотів, але…
Уже готове.
Знаєш що?
Коли мені сумно чи страшно,
зефірки завжди піднімають мені настрій.
Хочеш?
- А можна? - Аякже.
Ти правильно зробив, що втік.
Твій тато знав, що ти приведеш допомогу.
Кейлеб, ти ще щось пам'ятаєш про місце, де ви стояли з наметом?
- Не знаю. - Хоч щось.
- Річка. - Річка?
- Чудово. Що ще? - Так.
Він…
Це він забрав тата.
Іди. І так, щоб я тебе бачив.
Добридень.
Як тебе звати, друже?
Ти з пошукової групи?
Ні. Пішов у похід.
Збився з маршруту через бурю.
Тепер ти мій заручник.
- Поклади. - Ще чого.
Дивися. Я щось знайшов.
Що це за херня?
Бачите тих красунчиків отам?
Частина Стада Сорока.
Споріднені з оленями Поркюпайн.
Вони здійснюють найдовшу міграцію з усіх суходільних ссавців Землі.
Ґерхарде, ви запитували про північне сяйво.
Я дізнався, і ввечері ми побачимо
посилену активність північного сяйва.
Щасливчик.
Що ти побачила, Джулін?
Знайшла ще одного омелюха звичайного?
Монті, підійди у вагон-ресторан.
Негайно.
Усе буде добре.
Усе буде в порядку.
Чорт.
Давай!
Хто це такі?
Не знаю і не хочу знати.
- Валимо звідси. - Намагаюся.
- Це пістолет? - Стук-стук.
Брок!
- Тисни на рану. - Добре.
Він мене підстрелив.
Добрий ранок!
Гей.
Опусти.
Прибери.
Добре.
Обмін має відбутися за 24 години, інакше ми його втратимо.
Якщо мене зловить служба безпеки Краля, з Праги я поїду в чорному мішку.
На той час і сліду твого вже не буде.
У четвер дзвониш у консульство, кажеш, що болить живіт.
Зроблять аналіз крові.
У п'ятницю полетиш додому на термінову лапаротомію.
Надіюся, це харчове отруєння.
Ти не переживеш операцію.
- Ти тут надовго? - Мій рейс через шість годин.
Ходімо в Старе місто.
Ні в якому разі.
Ти в історичній столиці Богемії,
з чоловіком, якому лишилося жити тиждень.
Ти ж не відмовиш помираючому в останньому бажанні?
Щоб ви знали,
я не хочу, щоб ви натякали Бюро,
що я підтримую вашу присутність.
Ви тут лише тому, що знаєте викрадача моєї дружини.
Коли вона повернеться, ви поїдете.
Я розумію, що ви засмучені.
Але не можна дозволити Бюро нас усунути.
Знову ви про «нас».
Ми з вами не команда.
Мій утікач у вашій юрисдикції.
Ми загроза.
Для кого?
Для ЦРУ.
Хтось, окрім мене, давав пояснення, чому ваш літак перенаправили?
Чому Гевлока посадили на літак тут?
Вибачте, якщо вам здалося, ніби я підважила ваш авторитет,
але нам з вами щось недоговорюють.
Френку, ти потрібен у Штабі.
Є зачіпка по батькові хлопчика.
Дозвольте вам допомогти.
Ми не команда.
Коли повернеться моя дружина, ви поїдете.
Я йду.
Я говорила з Alyeska Adventures.
Їхній всюдихід був на шестиденній екскурсії Арктичним колом
і перетинав ділянку за вісім кілометрів від місця аварії.
Скоро година, як з ними зник радіозв'язок.
Що це?
Всюдихід по тундрі.
Турфірма так возить екскурсії на північ,
щоб побачити стада оленів, дику природу, північне сяйво й таке інше.
Сестра однієї пасажирки мала їхати,
але захворіла й не поїхала.
Їхні мобільні на одному акаунті.
Її камера завантажила ці фото 40 хвилин тому.
Нам пощастило, що вона подзвонила в поліцію Фербенкса.
- Дістали перелік пасажирів? - Двадцять один пасажир і екіпаж.
Тобто 21 заручник.
Ось список.
Хлопчик упізнав цього чоловіка. Це Сем Баркер. Його тато.
Не можемо зв'язатися з сім'єю.
- А інші хто? - Здоровило – Ардженто Вольпе.
Мафіозний головоріз. Отримав шість вироків за торгівлю людьми й проституцію.
За ним стоїть Едвард Портер.
Фокусник з Ріно.
Його асистентка втопилася під час трюку.
Це була його дружина, яка тоді йому зраджувала.
Сидів за вбивство.
І ще серед них Спенсер Тодд Ковінґтон.
Національний терорист. Убив двох маршалів.
Як ви отримали ці фото?
Там є мобільний зв'язок?
У них супутникова точка доступу Wi-Fi. Зв’язок нестабільний, але працює.
Він там.
Гевлок там.
Зв'яжіться з турфірмою.
Якщо нема зв'язку з водієм, то хоч відстежимо їхній сигнал.
Гатч, узгодь свої дії з поліціянтами з Форт-Юкона.
Може, вийде побачити заручників.
Народ, ці втікачі зараз на краю світу.
Коли вони це зрозуміють, почнеться жах.
Чекайте. То де ви полювали?
Не знаю.
Але поряд з якоюсь річкою.
То був мізерний струмок.
Унизу каньйону.
А ваші друзі?
Загубилися в бурю?
У мене з головою…
не дуже добре.
Я нічого не знаю.
Вам пощастило, що вижили.
- Ти куди? - По дрова.
Де я?
Неподалік Мінто.
На Алясці.
Забули, що приїхали на Аляску?
Мабуть, я приношу нещастя.
Я теж іноді так думаю.
А іноді я думаю, що, мабуть, це просто таке життя.
Що ти маєш на увазі?
Наприклад, мої батьки.
Думають, що можуть виправити все.
- Може, вони розумні. - Може.
Мамина робота – рятувати людей.
Вона медсестра.
А тато постійно хоче мене захистити.
А ким він працює?
Він маршал.
Типу поліціянта.
Словом.
Вони постійно хочуть захистити мене.
Тримати мене в безпеці.
Але я іноді думаю: а що як світ просто,
ну, хаотичний.
Можна дотримуватися всіх правил, уникати небезпек,
але навряд чи це щось змінить.
Думаю, інколи погане просто стається.
Мабуть, так.
МАРШАЛ США
РОМЕРО, ІСААК
Ти ж знаєш, ми робимо все, щоб знайти твого тата.
Але це може зайняти час,
тому тобі доведеться побути в місті з сім'єю.
Але ти скоріше за все це вже знаєш.
Чому ти це робиш?
Бо воно болить.
У мене підборіддя болить.
Болить?
Не дивно.
Як ти забив коліно?
Та зробив одну дурницю.
А не треба було робити.
Я через це мало не загинув.
- На смерть? - Ага.
Тож тепер, коли щось болить або я бачу старі шрами…
я згадую про те, яке щастя бути живим.
Думаєте, в мене буде шрам?
Якщо пощастить, то буде.
Так.
Схоже, ми знайшли Сару.
Я нагору.
Френк!
Нагору! Тут чисто!
- Як ти? - Нормально.
- Так? - Нормально.
Я ж сказала, що все нормально. Не поїду я в лікарню.
Кохана, якщо оце твоє ля-ля-ля, «нічого страшного»
щоб мене заспокоїти, то воно не діє.
Вправлене плече не лікується.
І я не… Вже не треба. Дякую. Я не…
Я не геройствую. Я в нормі. Я стабільна.
Мабуть, у мене зневоднення.
Кім, дай крапельницю з вітамінами.
- Даю. - Дякую.
Даруйте. Міс Ремнік.
- Не зараз. - Сідні Скофілд.
Хочу поговорити про те, що сталося.
Вам сюди не можна.
- Обговорімо вашого викрадача. - Виведи її.
- Виведи її. Виведи. - Ходімо. Треба йти.
Вибач за це.
Як Люк. Він тут?
Люк у будиночку.
- Усе в порядку? - Цей Казанова втік зі шкільного свята.
Повіз туди Кіру Мур, по дорозі їхня машина застрягла.
Усе добре. Клінт Гейз зараз там, забере їх і привезе.
- Але він у порядку? - Так.
Він не знає про це все.
- Саро… - Та перестаньте вже.
Перестаньте носитися зі мною.
Я ставила крапельниці ще коли…
Ще коли ти в садочок ходила. Дякую.
Так-так-так.
Чекай. Чекай.
Я знайшов оце.
Я тут подумав.
Пора замінити цю підробку на справжній камінь.
Френк Ремнік, що я тобі сказала 17 років тому?
Коли ти вперше запитав про обручку, що я відповіла?
Ти сказала…
що тобі не потрібен діамант.
Отож.
І тобі потрібен лиш я.
Я хотіла, щоб ти був перше, що я бачу вранці,
і останнє, я бачу перед сном.
Ти – мій камінь.
Я постійно про неї думаю.
Мені прикро, що через мене ти знову мусила це пережити.
Я знаю, що тобі прикро.
Знаю.
Але потрібно забрати Люка.
Зібрати всю нашу сім'ю.
А з усім іншим… розберемося потім.
Я радий, що ти жива-здорова.
Мобільний штаб викликає Арктику-два. Як чути?
Мобільний штаб до Арктики-два.
Арктика-два, як чути?
Мобільний штаб до Арктики-два.
Арктика-два, чуєте мене?
Мобільний штаб до Арктики-два.
Арктика-два, чуєте мене?
Глуши машину.
Глуши, я сказав!
Вставай. Швидко.
Вставай. Пішов. Вставай!
Ворушись.
Говори.
Хто ти?
Гей.
Що тут таке?
Федерали шукали по радіо цю машину
задовго до того, як стало відомо, що вона зникла.
Думаю, це через нього.
- Хто він? - Був з нами в літаку.
З мішком на голові та в кайданах.
Скажи щось, не соромся.
Чому тебе так закували?
Ти якийсь особливий?
Сюди, вилупок!
Тихо.
Тепер ти капітан.
Вони вилучають докази. Усе, що погано лежить.
- Ти мене слухаєш? - Дзвоніть. Тисніть авторитетом.
Скажіть Директорові нацрозвідки, що Гавлока без розвідданих Бюро не знайти.
Сід, вони все згортають. Усе закінчено.
Юристи хочуть поговорити.
Я не поїду назад.
У нас є дані по твоїй мобілці.
Ми знаємо, що тобі дзвонили з одноразового телефона
за кілька хвилин до того, як Гевлок
- підставив нашу групу в Парижі. - І?
Ти його попередила?
Що? Ні. Я не говорила з Ге…
- Ви були на зв'язку? - Я сказала, що ні.
Я єдина людина, яка тобі вірить.
Та якщо чесно,
мені важко повірити, що ти не допомагала Гевлоку.
Ти маєш бути тут, Сід. Повертайся і поясни свої дії.
Що ви приховуєте?
- Чому Бюро ховає докази? - Заради твого батька.
Усе, що він створив,
усе, за що боровся, ти ставиш під загрозу.
Батько зрозумів би,
що мій єдиний шанс уникнути тюрми –
це привезти Гевлока й розкрити правду.
Є хвилинка?
Згадайте. Після будинку, на горищі.
Що він друкував?
Числа.
З банку?
Можливо. Мені не було видно.
А перш ніж він пішов, –
це дуже важливо, – Гевлок вам щось давав?
Вказівки?
Повідомлення?
Ні.
А для Френка щось передавав?
Можна вас зупинити?
Можна.
Чесно кажучи,
я прийшла сюди не щоб відповідати на ваші запитання.
Я прийшла, щоб ви відповіли на мої.
Ясно.
Чому саме ми?
Не розумію.
Коли той тип був у нас вдома,
було враження, що він робить нотатки.
Про мого чоловіка, про наше спільне життя, хто ми, як живемо.
Він ніби поглинав усе, що стосувалося нас.
Думаю, Гевлок хоче дотягтися до вашого чоловіка,
бо намацав у ньому слабке місце, яким може скористатися.
Припускаю, він хоче завойовувати Френкову довіру,
щоб маніпулювати ним і контролювати,
і використати його як інструмент, щоб досягти того, що він хоче насправді.
І що ж він хоче?
Якби ж я знала.
Ви знаєте.
Просто не скажете.
Френк може про себе подбати.
А от за вас я хвилююся.
Думаю, це все діється через вас.
Бо у вас є таємниця, якою цей тип…
якою цей тип скористався.
Краще б ви помилилися.
Френку.
Знайшов Сару?
По навігації її машини, так?
Так. Так, вона в безпеці.
Добре. Я радий.
Мені важливо показати, що я людина слова.
Ти виконав моє прохання, і я виконав свою частину угоди.
Раз у нас тепер така взаємодовіра,
може, виконаєш моє прохання?
Ти хочеш заручників.
Ми перехопили сигнал. Вважаємо, це вони.
Це 50 км на захід від Озера Фіаско.
Сповістіть поліцію.
Спробуймо встановити, чи далеко він від доріг.
Ти там?
Припускаю, твоя команда відстежує сигнал.
Визначили місце?
- От-от визначимо. - Я вам допоможу.
Мені потрібен пароль Сідні до XenoGate.
Вона ж з вами?
Сідні. Ти ж пам'ятаєш свій пароль?
Дай пароль, я піду на співпрацю.
Це неможливо.
- Що таке XenoGate? - Цифровий архів.
Це означало б передати особисті дані та координати
всіх ресурсів, які я розробляла на місцях.
Не даси пароль – я почну розстрілювати людей.
- Дайте пароль. - Ні в якому разі.
- Ви його чули. - Думаєш, я жартую?
А тепер слухай, Френку.
Наступний постріл буде в голову.
Виродок.
Почекай. Давай поговоримо. Дай хвилину.
Я не хочу говорити, Френку. Я хочу пароль Сідні.
- Він блефує. - Дайте пароль.
Хочете, щоб гинули агенти ЦРУ?
Він уб'є того чоловіка.
Сідні.
У тебе є рідкісна нагода врятувати людям життя.
Дайте йому той чортовий пароль.
Даю десять секунд.
Десять.
- Дев'ять. - Спокійно, мужик.
Вісім.
- Він не посміє. - Дайте пароль.
- Сім. - Він не вб'є заручника.
Шість.
П'ять.
Чотири.
Ти мене змушуєш, Сідні.
Три.
Багаю вас. Будь ласка.
- Два. - Віктор, Майк, Сім, Ліма, Зулу.
Один.
Віктор, Майк, Сім, Ліма, Зулу.
Правда ж, нескладно?
А поліціянт де?
І я ж про це. Де він подівся?
То ти що… думаєш, він що?
Той тип не полював,
- і він не був з друзями. - Треба йти.
- Візьмемо машину… - Доберемося до міста.
Що ми йому скажемо?
Коли ви повернетеся?
Хвилин через двадцять. Чи раніше.
Дістанемо акумулятор, поставимо на зарядку.
Ви знайшли зарядку?
Ми, ми…
Ми знайшли старий пусковий пристрій у гаражі,
подумали, у ньому ще є трохи заряду, бо може…
- Що? - Може…
Може, ви це шукаєте?
Може, ви, малі гімнюки, мені брешете?
Може сіли мені бігом.
Хлопці, чув, у нас є схема того всюдихода.
- То як ми його зупинимо? - Ніяк.
Він складніший за органічну хімію.
Шини з кевларовим кордом. Сталевий кузов.
Міцна штука. Ніякі поліцейські барикади її не зупинять.
А якби й могли, ми до них не доїдемо.
Вони за 100 км від доріг.
То ми знаємо, де вони?
Визначили радіосигнал.
Вони скоріше сконають у тундрі,
ніж підуть у тюрму.
Треба забрати в них заручників.
Повідомте поліцію штату.
Хай піднімуть літак. Може, побачимо той всюдихід.
Знаєш, як їх зупинити?
Навіть не уявляю.
Можна щось спитати?
Що?
Тип знищує стільникову вежу,
і забирає бортовий реєстратор? Навіщо?
Він у розпачі.
А якщо ні? А якщо це частина більшого плану?
Може, це тому федерали вилучають тут усе, навіть принтер?
Який принтер?
Гевлок щось друкував, коли тримав Сару в заручниках.
Думають, що якісь плани від спільника.
А ти як це знаєш?
Сара сказала Скофілд.
Вона говорила зі Скофілд?
Говорила.
Що вона хотіла?
Боялася, що він використовує мене, щоб маніпулювати тобою.
Так було?
Ні.
Я пробула з ним якийсь час…
і він геть не схожий на тих, з ким ти колись мав справу.
Я не допущу, щоб наша сім'я постраждала.
Він добрався до мене менш ніж за день.
Наш син і досі невідомо де.
Наша сім'я вже забагато пережила. Не можна, щоб це тебе поглинуло.
Особливо тепер, після всього, що ми пройшли, щоб повернутися до життя.
Кохана, добре. Я тебе зрозумів.
Ми витримаємо. Так завжди було.
Ось ви де. Ми вас усюди шукаємо.
Так.
Люк, твої батьки тут.
Люк?
Люк? Синку.
Де ти?
Я в будиночку з поліціянтом Гейзом.
Погода погана. Ми скоро звідси вирушимо.
Ти в порядку? Кіра з тобою?
Алло, місіс Ремнік. Я тут.
Ми в нормі. Правда, трохи змерзли.
Я зробив дурницю.
Потім поговоримо про твої дурниці.
Не треба було сюди їхати.
Синку, головне, що ти в безпеці.
Ти… Роби свої дихальні вправи. Зберігай спокій.
І, Клінте,
привези їх додому цілими й неушкодженими. Бережіть себе. Люблю вас.
Люблю тебе, мамо.
Люблю тебе, тату.
Отак добре.
А тепер важка частина.
Ви казали, вони вважають, що ви причетна.
«Вони» – це хто?
ЦРУ думає, що я допомогла Гевлоку вкрасти секретні розвіддані й утекти.
Прямо зараз вони розслідують наші стосунки.
І вас усе одно прислали?
Так. Подруга прислала.
Ну, я думала, що вона подруга.
Тепер вона каже повертатися і говорити з їхніми юристами.
Що будете робити?
Якщо я поїду, Гевлок переможе.
Реалізує свої плани.
Тож…
Ми його дістанемо.
Якби ж усе було так просто.
А чому це має бути складно?
Через мого батька.
Мій батько
створив Гевлока.
Усю цю операцію.
Використовував вигаданих перебіжчиків, щоб виманити ворогів.
Він створив цю таємну програму після подій 11 вересня.
Ваш батько був шпигун?
І загинув за цю країну.
А тепер програму, за яку він віддав життя, використовують проти мене.
То це все через його надбання?
Через його жертву.
Через усе, чим пожертвувала наша сім'я на цьому шляху.
Коли батька вбили…
мама замкнулася в собі.
Збилася з дороги.
Сестра фактично пожертвувала шлюбом, щоб дбати про неї.
Ви не уявляєте, яка я була.
Я не можу його підвести.
Ми з дружиною втратили дочку за два тижні до її дев'ятиріччя.
Я шукав цьому пояснення. Я…
це заперечував.
Але річ у тому, що ми втратили її через мене.
- Певна, це не так. - Через те, що я робив.
Що роблю.
Як її звали?
Рубі. Рубі Ґрейс.
Не минає й дня, щоб я не картав себе за те,
чого коштувала мені ця робота.
Отже, хоч у чомусь ми згодні.
Ну, це ви загнули, але…
на вашому місці я б не поїхав додому без Гевлока.
І я знаю, де він.
Знаєте, як його схопити?
Є ідейка.
ПОРТАЛ XENOGATE ВІТАЄМО, СІДНІ СКОФІЛД
КОНТАКТИ
АРМЕН ЖДАНКО
ПОВІДОМЛЕННЯ – ЦЕ ТВІЙ ДРУГ З ТАНЖЕРА. У НАС ХАЛЕПА.
Що це? Ви чули?
Глуши мотор.
Ніхера собі.
Розвертай!
І їхати куди, геній?
Зупинися.
ТРЕБА ПОГОВОРИТИ.
ЗВ'ЯЖУСЯ З ТОБОЮ В BLUEBIRD ЗАВТРА О 22:00.
Хто це такий?
Хочу поговорити про заручників.
Я хочу повернути їх цілими.
Ти знаєш, що тобі нікуди їхати.
Нема ні дороги, ні пального.
Ні опалення. Ні їжі.
Кордон бозна-де.
Навіть якщо дістанетеся до Юкону,
там нічого немає, крім того самого, що тут.
Пусти мене на борт і поговоримо.
Не подобається мені це.
Це пастка.
Гаразд, Френку. Поговоримо.
Я заходжу.
Мені потрібен він.
Сем.
М-мій син. Мій син Кейлеб. Він у вас?
- З вашим сином усе нормально. - Правда?
- Він вас чекає. - Боже.
Вам нікуди їхати.
За мене не бійся, Френку.
Нам треба боятися за тебе.
За твій секретик у підвалі.
Я можу тобі допомогти, Френку.
Що ти зробив?
Чуєте? Там хтось лазить.
А Сара знає?
Що ти зробив?
Я захистив тебе, Френку.
Бо ти мені потрібен.
А тепер тобі потрібен я.
Я збережу твій секретик.
Заховаю його в Алясці.
Чорт!
Виходь!
Не смій, Лівай.
Чорт!
Не роби цього, Френку.
Боже, ти здурів?
Застрель його!
Та стріляй уже!
Вона не вистрілить, Френку.
- Чому ж це? - Пристрель його!
Вона хоче правди.
- Думаю, це твоє. - Боже.
Я запізнилася. Мені торба.
Отже. Таксі.
Таксі. Таксі приїхало.
- Сумка. - Так.
- Де моя сумка? - Та встигнеш ти на рейс.
Ти питала, чому я погодився на роботу.
Я погодився через тебе.
Бо ти спонтанна і…
неорганізована і…
Я казав, що люблю сірі зони.
Цього не було.
Добре.
Я серйозно. Цього не було.
Ми його знайдемо.
Буде пізно.
То ви сідаєте на літак додому?
Можна щось спитати?
Питайте.
Шрами у вас на спині
якось пов'язані з вашою дочкою?
Це вже історія для іншого разу.
Тоді іншим разом.
Удачі, Френку.
Сем. Схоже, вам доведеться купити синові собаку.
Це в списку бажань.
- А список чималий. - Не сумніваюся.
- Дякую вам. За все. - Ні. Це я вам дякую.
Подивимося на рану.
У тебе точно буде шрам. Як думаєш?
- Так. - Добре.
Бережіть себе, Френку.
Ви також, Сем.
Я збережу твій секретик.
Заховаю його в Алясці.
АЛЯСКА – ДИКА ПРИРОДА ВОЛТЕР КОУТС
НАШ СЕКРЕТ
ФЕРБЕНКС, АЛЯСКА
Чув, ви вирішили залишитися.
- Привіт, Френку. - Нічого, дякую.
Отже…
що будете робити?
Привезу його.
Може, привеземо разом.
Ваша правда.
Вашинґтон ніколи не скаже, чому літак був тут.
Федерали теж мовчатимуть,
а Гевлок усе переводить на особисте, і мені це не подобається.
Ми обоє знаємо, що літак упав не просто так,
і він ніде не дінеться, тому я мушу його зупинити…
Разом.
Ваш утікач, моя юрисдикція.
Без доступу до доказів у нас немає шансів.
SIM-картка?
З принтера, яким користувався Гевлок, коли тримав Сару.
Бойскаут украв доказ?
Те, що він друкував, має бути на цій картці.
Ви ж розумієте, що як ми це зробимо,
все ускладниться.
Я бачив, як ви дієте.
Я серйозно. Я з власного досвіду знаю, на що він здатен.
Він використає вашу сім'ю.
Він принесе зло у ваш дім.
З його точки зору
всі, кого ви любите, – легка мішень.
Він отруїть усе, що ви любите.
Я вам це кажу, щоб ви зрозуміли…
УПІЙМАЛИ КОВІНҐТОН
…загрозу, яку ви притягуєте у своє життя.
Чому ви так його боїтеся?
Бо я його знаю.
Ви були його жертвою?
Першою.
Цього не було.
Він вам не байдужий?
Колись був.
Цього не було.
Може, і досі не байдужий.
Чому?
Бо я його дружина.
Переклад субтитрів: Ганна Кирієнко