Vyručiai, tylos.
Paklausykit.
Štai. Ten kažkas yra.
- Kas per šūdas? - Jėzau Marija.
Jis gyvas?
Bėgam!
- Padėkit man, vyručiai. - Apsukam jį. Atsargiai.
Jis kvėpuoja.
Dveinai! Žiūrėk į mane.
Susikaupk, bliamba, ir atvaryk čia savo sniegaeigį.
- Greičiau! - Gerai.
JAV MARŠALAS
FRENKUI
Kas vyksta?
Saros mašinos rakteliai.
Ją reikia surasti.
Sukviesk visus.
Gerai.
Gerai, dėmesio.
Mūsų bėglys buvo ant šio tilto prieš 20 minučių.
Saulė kyla 9.30 val., vadinasi, jis turi 16 valandų tamsos,
kol pradėsime jį medžioti visu pajėgumu.
Kol jis bėgs, mes mobilizuosimės.
Dobsonai, junk radijo ryšį.
Įspėk visus žvejybos paslaugų teikėjus nuo čia iki Riedulių kalvos.
Pažiūrėsim, kiek žmonių yra palei upę.
Jei pažįstat lengvųjų lėktuvų pilotų, praneškit jiems, kad patekėjus saulei
jų kilimo ir tūpimo takas yra šeštasis greitkelis.
Visos transporto priemonės užleidžia kelią lėktuvams.
Degalų papildymas – centrinėje stotyje.
Jei 320 km spinduliu yra kokia nors autocisterna, nukreipkit ją čia.
Veikti pradėsime auštant,
turėsime mažiau nei aštuonias valandas šviesos.
Iki tol surinkim visus įmanomus sniegbačius, sniego valytuvus,
sniegaeigius ir suvežkim juos čia, gerai?
Nuo to priklauso mano žmonos gyvybė.
SVEIKI ATVYKĘ Į FERBANKSĄ
CENTRINĖ ŽVALGYBOS VALDYBA
Lukai?
Tu čia?
Lukai?
Yra kas nors?
Hejesas bazei.
Baze?
Baze, girdit mane?
Čionai. Padangų vėžės!
Turime pėdsaką. Greičiau!
MAMA NR. 1
Tai šūdas.
Mašina tuščia. Apsupkit perimetrą.
Kvieskit čionai padėjėjus!
Daryk, ką nori, girdi? Bet rask man užuominą.
Hačai, skambink Šauliui Braunui. Pasakyk, kad jis su savo draugeliais
gali prisidėti prie to šunsnukio medžioklės.
Judinkis!
Ir tu nori?
Ateik čia, seni.
- Traukitės nuo manęs. - Laikykit jį.
Kas?
Yra žinių apie Luką?
Ne, bet nutiko štai kas.
Apie septintą ryto pareigūnai sulaikė tris vyrus,
kurie žvejojo į pietus nuo Berč Kriko.
- Taip. - Jie buvo su sniegaeigiais.
Gėrė alkoholį.
O su jais buvo berniukas, kurį, kaip jie sakė, surado ant ledo.
- Koks dar berniukas? - Tiesiog berniukas. Kaip Pinokis.
Jis ten buvo vienui vienas.
Medikai sako, kad jis patyrė antro laipsnio nušalimą
ir turi kelis gyvūno įbrėžimus.
Vardu Keilebas.
Nesuprantu, kodėl neįdėjo į kakavą zefyrų.
Ne. Tegul truputį patirpsta.
Kodėl jie turi patirpti?
Kad suminkštėtų.
Tada jie būna lipnesni ir saldesni.
Iš kur žinai?
Na, kai suaugsi, ir tu daug žinosi.
Aš Frenkas.
Man patinka tavo batai.
Taip, maniškiai jau seni.
Ir nelabai šilti.
Tėvai nupirko juos žygiui?
Taip.
Kur tu gyveni?
Niujorke.
„Mets“ sirgalius.
- Ne. - Ne?
Kiek tau – devyneri, dešimt metų?
- Aštuoneri. - Aštuoneri?
- Taip. - Atrodai vyresnis.
Mano sūnui – 17 metų.
Kai jis buvo tavo amžiaus, mes dažnai stovyklaudavome.
Kartu.
Stovyklavai su tėvais?
Su tėčiu.
- Su tėčiu? Gerai. Šaunu. - Taip. Su tėčiu.
Kur tavo tėtis dabar?
Jie jį pagrobė.
Kas jį pagrobė?
Blogi žmonės.
Jie mušėsi.
O tėtis liepė man bėgti.
Aš nenorėjau, bet…
Jau gali gerti.
Žinai, ką?
Kai man liūdna ar baisu,
zefyrai visad pakelia nuotaiką.
Nori?
- Galiu? - Žinoma.
Teisingai padarei, kad pabėgai.
Tavo tėtis žinojo, kad tave išgelbės.
Keilebai, gal prisimeni ką nors apie vietą, kur judu stovyklavote?
- Nežinau. - Ką nors?
- Ten buvo upė. - Upė?
- Puiku. Kas dar? - Taip.
Jis…
Jis pagrobė mano tėtį.
Judinkis. Žiūrėk, kad tave matyčiau.
Labukas.
Kuo tu vardu, bičiuli?
Tu iš paieškos grupės?
Ne. Stovyklavau.
Dėl pūgos teko keisti planus.
Dabar tu – mano įkaitas.
- Nuleisk ginklą. - Gali pasvajoti.
Žiūrėk. Kai ką radau.
Kas ten, bliamba?
Matot tuos mielus gyvūnus?
Jie iš Keturiasdešimties bandos.
Šiaurinių elnių porūšis.
Migruodami jie nukeliauja daugiau už visus kitus žinduolius pasaulyje.
Gerhardai, klausėt manęs apie Šiaurės pašvaistę.
Pasitikslinau. Šiąnakt
turėsim progą pamatyti jos švytėjimą.
Jums pasisekė.
Ką matot, Žiulina?
Dar vieną paprastąjį svirbelį?
Monti, ateik į valgomąjį.
Tučtuojau, bliamba.
Nesijaudinkit, viskas bus gerai.
Viskas bus gerai.
Šūdas.
Užsivesk!
Kas tie žmonės, po galais?
Nežinau ir nenoriu žinoti.
- Nagi. Varom iš čia. - Tą ir bandau padaryti.
- Ten pistoletas? - Tuk tuk!
Brokai!
- Prispausk. - Gerai.
Jis mane pašovė.
Labas rytelis!
Nuleisk ginklą.
Nuleisk, pasakiau.
Gerai.
Mainus reikia atlikti per 24 val., antraip jo neteksim.
Jei Kralo apsauginiai mane sučiups, išvažiuosiu iš Prahos lavonmaišyje.
Iki tol iš tavęs teliks tolimas prisiminimas.
Ketvirtadienį paskambinsi į konsulatą ir pasakysi, kad skauda skrandį,
tau atliks kraujo tyrimą.
Penktadienį išskrisi namo į skubią laparotomiją.
Prašau, pasakyk, ką nors blogo suvalgiau?
Operacijos tu neišgyvensi.
- Kiek ilgai čia būsi? - Lėktuvas išskrenda po šešių valandų.
Galėtume nueiti į senamiestį.
Tikrai ne.
Esi istorinėje Bohemijos sostinėje
su žmogumi, kuriam gyventi liko savaitė.
Juk neatsisakysi išpildyti paskutinio mirštančiojo noro, tiesa?
Tavo žiniai,
nenoriu, jog duotum Biurui suprasti,
kad pritariu tavo buvimui čia.
Esi čia tik todėl, kad pažįsti žmogų, kuris pagrobė mano žmoną.
Kai ji grįš namo, tu išvyksi.
Tu susikrimtęs. Aš suprantu.
Bet negalime leisti, kad Biuras mus nušalintų.
Ir vėl kalbi apie „mus“.
Klausyk, mudu nesame komanda.
Mano bėglys yra tavo jurisdikcijoje.
Mudu esame grėsmė.
Grėsmė kam?
CŽV.
Kas nors, išskyrus mane, tau paaiškino, kodėl buvo nukreiptas lėktuvas?
Arba kodėl į jį buvo įsodintas Havlokas?
Atsiprašau, jei manai, kad menkinu tavo įgaliojimus,
bet nuo mudviejų kažką slepia.
Frenkai, grįžk į vadavietę.
Turime žinių apie berniuko tėvą.
Leisk tau padėti, Frenkai.
Mudu nesame komanda.
Kai mano žmona grįš namo, tu išvyksi iš čia.
Einu.
Gavau informacijos iš „Alyeska Adventures“.
Vienas jų karavanas išvyko į šešių dienų ekskursiją po poliaratį,
jis važiavo už 8 km nuo lėktuvo avarijos vietos.
Radijo ryšys nutrūko maždaug prieš valandą.
Kas čia?
Vadinamasis tundros karavanas.
Vietos turizmo paslaugų teikėjas vežioja juo ekskursijas į šiaurę
pažiūrėti šiaurės elnių, laukinės gamtos, Šiaurės pašvaistės ir panašiai.
Vienos turistės sesuo irgi ruošėsi važiuoti,
bet susirgo, tad liko namie.
Jųdviejų mobilieji telefonai turi tą pačią paskyrą.
Prieš 40 minučių jos kamera įkėlė šias nuotraukas.
Mūsų laimei, ji paskambino į Ferbankso policiją.
- Gavote turistų sąrašą? - Su turistais ir įgula – 21 žmogus.
Dvidešimt vienas įkaitas.
Štai sąrašas.
Berniukas sako, kad šitas yra jo tėtis Semas Barkeris.
Vis dar bandome susisiekti su šeima.
- Kas tie kiti? - Tas dičkis – Ardžentas Volpė.
Mafiozas, nuteistas už šešis prekybos žmonėmis ir prostitucijos atvejus.
Už jo – Edvardas Porteris.
Fokusininkas iš Rino,
per kurio pasirodymą paskendo jo asistentė.
Ji buvo jo žmona, kuri tuo metu jį apgaudinėjo.
Nuteistas už netyčinį nužudymą.
Ir Spenseris Todas Kovingtonas.
Vidaus teroristas. Per susirėmimą nužudė du maršalus.
Iš kur gavote šias nuotraukas?
Ten veikia mobilusis ryšys?
Jie yra vietoje, kur veikia palydovinis bevielis ryšys. Jis veikia ne visur.
Jis ten.
Havlokas yra ten.
Susisiekim su turizmo paslaugų teikėjais.
Jei negalim susisiekti su vairuotoju, bent susekime jų signalą.
Hačai, suderink veiksmus su Fort Jukono pareigūnais.
Gal pavyks susekti įkaitus.
Žmonės, tie bėgliai yra pasaulio pakraštyje.
Kai jie tai suvoks, pasekmės gali būti liūdnos.
Pala. Tai kur jūs medžiojot?
Nežinau.
Bet prie upelio?
Prie labai mažo upelio.
Žinote, ten, tarpeklyje.
Kas nutiko jūsų draugams?
Pametėt juos per pūgą?
Mano protas…
sutrikęs.
Aš nieko neprisimenu.
Džiaukitės, kad likot gyvas.
- Kur eini? - Atnešti malkų.
Kur aš?
Prie Minto.
Aliaskoje.
Nepamenat, kad atvykot į Aliaską?
Manau, kad esu vaikščiojanti nelaimė.
Taip, ir aš kartais taip jaučiuosi.
Nors kartais galvoju, kad toks jau tas gyvenimas.
Ką nori tuo pasakyti?
Pavyzdžiui, mano tėvai.
Jie įsivaizduoja, kad viską gali sutvarkyti.
- Turbūt jie labai protingi. - Turbūt.
Mano mamos darbas – rūpintis žmonėmis.
Ji slaugytoja.
Mano tėtis labai mane saugo.
Kuo jis dirba?
Jis yra maršalas.
Tipo, faras.
Nesvarbu.
Jie nori laikyt mane po savo sparneliu.
Suprantat, saugoti mane.
Bet kartais man atrodo, kad pasaulyje,
suprantat, vyrauja netvarka.
Gali laikytis visų taisyklių ir saugotis visų pavojų,
bet abejoju, ar tai ką nors pakeis.
Blogi dalykai nutinka, ir tiek.
Turbūt tu teisus.
JAV MARŠALŲ TARNYBA
AIZEKAS ROMERAS
Juk žinai, jog darome viską, kad surastume tavo tėtį, taip?
Bet tai gali užtrukti dieną ar dvi,
todėl tau teks pagyventi kitoje šeimoje.
Bet turbūt ir pats tai žinai, tiesa?
Kodėl taip darai?
Todėl, kad skauda.
O man skauda smakrą.
Tikrai?
Tikiu.
Kaip susižeidei kelį?
Per kvailumą.
Dariau tai, ko nereikėjo daryti.
Tai, dėl ko galėjau žūti.
- Žūti? - Taip.
Tad kai ima jį skaudėti ar kai pamatau kurį nors seną randą…
visada pagalvoju, kaip man pasisekė, kad likau gyvas.
Manai, man liks randas?
Jei pasiseks, taip.
Taip.
Regis, radome Sarą.
Aš į viršų.
Frenkai!
Čionai! Čia saugu!
- Tu sveika? - Taip.
- Tikrai? - Tikrai.
Jau sakiau. Man viskas gerai. Aš nevažiuosiu į ligoninę.
Brangioji, tavo didvyriškumas
čia visai ne vietoje.
Išniręs petys nereikalauja jokio gydymo.
Man viskas gerai. Ačiū. Aš ne…
Aš nevaidinu didvyrės. Man viskas gerai. Tikrai.
Girdi? Gal tik trūksta skysčių.
Kim, gali atnešti elektrolitų tirpalą?
- Tuojau. - Ačiū.
Atsiprašau. Ponia Remnik?
- Ne dabar. - Sidnė Skofild.
Norėčiau pasikalbėti su jumis apie tai, kas nutiko.
Tavęs čia niekas nekvietė.
- Noriu pasikalbėt apie jūsų pagrobėją. - Hačai, išvesk ją.
- Prašau, vesk ją iš čia. - Prašau. Eime iš čia.
Atleisk man.
Kaip Lukas? Jis čia?
Lukas mūsų namelyje.
- Viskas gerai? - Kazanova pabėgo iš mokyklos.
Išvažiavo į namelį kartu su Kira Mor, bet pakeliui įklimpo jų mašina.
Viskas gerai. Dabar ten Klintas Hejesas, kuris parveš abu namo.
- Suprantu, bet kaip jis? - Viskas jam gerai.
Jis nieko apie tai nežino.
- Sara… - Liaukitės visi pagaliau.
Nereikia aplink mane šokinėti, aišku?
Darau lašelines nuo tada…
Na, kai tu dar vaikščiojai po stalu. Ačiū.
Gerai.
Nagi. Nurimk.
Žiūrėk, ką radau.
Žinai, aš čia pagalvojau.
Dabar būtų pats laikas pakeisti akmenėlį tikru deimantu.
Frenkai Remnikai, ką aš tau sakiau prieš 17 metų?
Kai pirmąkart paklausei manęs apie žiedą, ką atsakiau?
Pasakei…
kad deimanto tau nereikia.
Teisingai.
Kad tau reikia tik manęs.
Kad būtum pirmas, ką pamatau pramerkusi akis,
ir paskutinis, ką matau prieš jas užmerkdama.
Tu esi mano ramstis ir paguoda.
Negaliu nustot apie ją galvojęs.
Noriu atsiprašyt, kad per mane tu ir vėl nukentėjai.
Aš žinau.
Žinau.
Bet pirma susigrąžinkim namo Luką.
Kad vėl būtume kartu.
O apie visa kita pagalvosime vėliau.
Džiaugiuosi, kad esi sveika ir gyva.
Judrioji vadavietė kviečia Šiaurę du. Girdite mane?
Judrioji vadavietė kviečia Šiaurę du.
Šiaure du, girdite mane?
Judrioji vadavietė kviečia Šiaurę du.
Šiaure du, girdite mane?
Judrioji vadavietė kviečia Šiaurę du.
Šiaure du, girdite mane?
Išjunk tą tarškalą.
Išjunk! Tučtuojau, bliamba!
Stokis. Pirmyn.
Stokis. Pirmyn. Stokis!
Judinkis.
Atsakyk.
Kas tu toks?
Kas yra?
Federalai radijo ryšiu ieško karavano,
nors dar niekas negalėjo žinoti, kad jis užgrobtas.
Lažinuosi, kad tai jo darbas.
- Kas jis toks? - Jis iš mūsų lėktuvo.
Tas su gobtuvu ir grandinėmis.
Pasakyk ką nors, mulki.
Kodėl buvai surakintas grandinėmis?
Esi ypatingas?
PENTA/NET CENTRINIS KOMPIUTERIS INFORMACINĖS SISTEMOS
Ateini čia, šūdžiau!
Ramiai.
Dabar tu čia vadas.
FTB
Jie išveža įkalčius. Viską, ko nespėjome išsiaiškinti.
- Girdi mane? - Paskambinkit. Pasinaudokit ryšiais.
Pasakykit NŽDB, kad nerasime Havloko, jei Biuras nesidalins slapta informacija.
Sid, jie nutraukė operaciją. Viskas baigta.
Advokatai nori pasikalbėti.
Aš negrįšiu.
Sidne, turime tavo skambučių išklotinę.
Žinome, kad tau paskambino iš vienkartinio numerio,
likus kelioms minutės, iki Havlokas
- paspruko nuo mūsų Paryžiuje. - Ir?
Tu jį įspėjai?
Ką? Ne. Aš nekalbėjau su Ha…
- Judu palaikėte ryšį? - Sakiau, kad ne.
Aš vienintelė tikiu tavimi.
Bet turiu pripažinti,
jog ir man sunku patikėti, kad tu nepadėjai Havlokui.
Privalai grįžti, Sid. Grįžk ir atsakyk į visus klausimus.
Ką jūs nuo manęs slepiat?
- Kodėl Biuras išsiveža įkalčius? - Padaryk tai dėl savo tėvo.
Tu statai į pavojų viską,
ką jis darė, dėl ko jis kovojo.
Mano tėvas suprastų,
kad vienintelis mano šansas išvengti kalėjimo
yra grąžinti Havloką ir atskleisti tiesą.
Galiu sutrukdyti?
Pabandykit prisiminti. Kai išėjot iš namų, toje mansardoje.
Ką jis spausdino?
Skaičius.
Iš banko?
Galbūt. Aš nemačiau.
Gerai. Ar prieš išeidamas,
tai labai svarbu, Havlokas jums ką nors perdavė?
Instrukcijas?
Žinutę?
Ne.
Gal žinutę Frenkui?
Galiu jus pertraukti?
Žinoma.
Būsiu atvira.
Atėjau čia ne tam, kad atsakinėčiau į jūsų klausimus.
Atėjau išgirsti iš jūsų atsakymą.
Gerai.
Kodėl mes?
Nelabai suprantu.
Kai tas žmogus buvo mūsų namuose,
atrodė, kad jis viską nori įsidėmėti.
Apie mano vyrą, apie mūsų gyvenimą, kas mes tokie, kaip gyvename.
Lyg gertų į save visą informaciją apie mus.
Manau, Havlokas nori priartėti prie jūsų vyro,
nes surado silpnąją Frenko vietą ir mano, kad gali ja pasinaudoti.
Jis pasistengs, kad įgytų Frenko pasitikėjimą.
Kad galėtų juo manipuliuoti, jį kontroliuoti
ir juo pasinaudoti, siekdamas savo tikslo.
Ir koks gi tas tikslas?
Pati norėčiau žinoti.
Ne, jūs žinote.
Tik nenorite pasakyti.
Na, kas dėl Frenko, jo taip lengvai neišgąsdinsi.
Na, o jūs verčiat mane nerimauti.
Nes manau, kad būtent jūs užvirėt šią košę.
Nes turite paslaptį, kuria tas vyras…
tas vyras pasinaudojo.
Norėčiau, kad klystumėt.
Sveikas, Frenkai.
Radai Sarą?
Pagal automobilio navigaciją, taip?
Taip. Ji saugi.
Puiku. Smagu girdėti.
Supranti, man buvo svarbu įrodyti, kad esu žodžio žmogus.
Tu padarei, ko tavęs prašiau, ir aš įvykdžiau mūsų susitarimą.
Gerai, dabar, kai jau pasitikime vienas kitu,
gal įvykdysi ir mano prašymą?
Nori, kad atiduočiau įkaitus.
Susekėme perdavimą. Manome, kad tai jie.
48 km į vakarus nuo Fiasko ežero.
Gerai. Informuok pareigūnus.
Pabandykim išsiaiškinti, jei įmanoma, ar jis toli nuo kelių.
Tu dar čia?
Kaip suprantu, taviškiai bando susekti mūsų signalą.
Išsiaiškinot mūsų buvimo vietą?
- Taip, beveik. - Tuomet ilgai neužtruksiu.
Man reikia Sidnės prieigos prie „XenoGate“ kodo.
Esu tikras, kad ji yra šalia.
Sveika, Sidne. Juk nepamiršai savo kodo, tiesa?
Pasakyk man prieigos kodą, ir niekas nenukentės.
Aš negaliu.
- Kas tas „XenoGate“? - Skaitmeninis archyvas.
Išduočiau visų agentų, kuriuos paruošiau,
tapatybes ir gyvenamąją vietą.
Jei nepasakysi kodo, imsiu šaudyti įkaitus.
- Pasakyk tą prieigos kodą. - Nė už ką.
- Girdėjai, ką jis pasakė. - Manot, aš juokauju?
Pasiklausyk, Frenkai.
Kitas šūvis bus jam į galvą.
Kalės vaike tu.
Palauk. Pasikalbėkim. Minutėlę.
Aš nenoriu kalbėtis, Frenkai. Man reikia Sidnės kodo.
- Jis blefuoja. - Pasakyk jau tą kodą.
Nori CŽV agentų mirčių?
Jis nužudys tą žmogų.
Sidne.
Turi retą galimybę išgelbėti kelis žmones.
Pasakyk jam tą sumautą kodą.
Duodu dešimt sekundžių.
Dešimt.
- Devynios. - Ramiai, žmogau.
Aštuonios.
- Jis to nepadarys. - Pasakyk jam tą kodą.
- Septynios. - Jis nežudys įkaitų.
Šešios.
Penkios.
Keturios.
Verti mane spausti gaiduką, Sidne.
Trys.
Maldauju tavęs. Prašau.
- Dvi. - Viktoras, Maikas, septyni, Lima, Zulu.
Viena.
Viktoras, Maikas, septyni, Lima, Zulu.
Juk nebuvo sunku?
Tada kur pareigūnas?
Tą ir noriu pasakyti. Kur jis galėjo dingti?
Tai ką… manai, jis ką?
Klausyk, tas vyrukas visai nemedžiojo
- ir nebuvo su draugais. - Mums reikėtų dingti iš čia.
- Galime sėsti į mašiną… - Ir pabandyt nusigaut į miestelį.
Ką jam pasakysim?
Kada grįšit?
Po dvidešimties minučių. Gal greičiau.
Tik ištrauksim akumuliatorių ir prijungsim prie įkroviklio.
Tai suradot akumuliatoriaus įkroviklį?
Na, mes…
Na, garaže radom seną paleidiklį,
tad tikimės, kad jis nors kiek įkraus, nes gal…
- Gal kas? - Gal…
Gal ieškote šitų.
Gal jūs, maži šūdeliokai, man meluojat.
Gal jūs verčiau prisėskit, bliamba.
Vyručiai, girdėjau, gavome karavano brėžinius.
- Jį galima kaip nors sustabdyti? - Ne.
Velnio išpera sunkus kaip tankas.
Sustiprintos padangos. Plieno rėmas.
Labai rimtas aparatas. Jokia policijos barikada jo nesustabdys.
Net jei galėtume, kaip mes iki jų nusikastume?
Jie yra už kone 100 km nuo kelių sistemos.
Žinome jų buvimo vietą?
Susekėme jų radijo signalą.
Tie idiotai verčiau mirs tundroje,
nei grįš į kalėjimą.
Mes privalom išlaisvinti įkaitus.
Praneškim visiems pareigūnams.
Pakelkim į orą lėktuvą. Gal pastebės kur tą karavaną.
Turi planą, kaip jį sustabdyti?
Neturiu žalio supratimo, bliamba.
Galiu paklausti?
Klausk.
Tas vyrukas išjungia mobilųjį ryšį,
paima skrydžio duomenų savirašį. Kodėl?
Iš nevilties.
O jei ne? Jei tai – tik didesnio plano dalis?
Gal todėl FTB išsiveža viską, įskaitant ir spausdintuvą?
Kokį spausdintuvą?
Havlokas naudojosi spausdintuvu, kai laikė nelaisvėje Sarą.
Jie galvoja, kad jis spausdino kažkokius savo bendro planus.
Iš kur tai žinai?
Tavo žmona pasakė Skofild.
Mano žmona kalbėjo su Skofild?
Taip, kalbėjau.
Ko ji norėjo?
Nerimavo, jog jis gali pasinaudoti manim, kad manipuliuotų tavim.
Pasinaudojo?
Ne.
Praleidau kurį laiką su juo, ir…
tas vyras nepanašus į jokį kitą, su kuriuo tau teko kada nors susidurti.
Neleisiu, kad kas nors atsitiktų mūsų šeimai.
Jam prireikė mažiau nei dienos, kad priartėtų prie manęs.
Mūsų sūnus tebėra Dievas žino kur.
Mūsų šeima per daug nukentėjo, nenoriu, kad darbas tave pasiglemžtų, Frenkai.
Tik ne dabar, po visko, ką padarėme, kad sulipdytume iš naujo šeimą.
Mieloji, gerai. Aš suprantu.
Mes viską įveiksime. Kaip visada.
Štai kur jūs. Visur jūsų ieškau.
Taip.
Lukai, čia jie abu.
Lukas?
Lukai? Branguti?
Kur tu?
Namelyje su pareigūnu Hejesu.
Čia siaubingas oras. Teks palikti namelį.
Kaip tu? Ar Kira su tavim?
Sveiki, ponia Remnik. Taip, aš čia.
Mums viskas gerai. Tik šalta.
Kvailai pasielgiau.
Apie tai pasikalbėsim vėliau, gerai?
Man nederėjo čia važiuoti.
Lukai, branguti, mes džiaugiamės, kad esi gyvas ir sveikas, girdi?
Tik daryk kvėpavimo pratimus ir nesijaudink. Gerai?
Klintai,
parvežk juos saugiai namo, girdi? Būkit atsargūs. Mes jus abu mylim.
Ir aš tave myliu, mama.
Ir tave, tėti.
Gerai, gana.
O dabar sunkioji dalis.
Klausyk, minėjai, jog jie galvoja, kad esi su tuo susijusi.
Kas tie „jie“?
CŽV galvoja, kad padėjau Havlokui pavogti slaptą informaciją ir pabėgti.
Kaip tik dabar jie domisi mudviejų santykiais.
Ir vis viena tave čia atsiuntė?
Taip. Mane atsiuntė draugė.
Bent aš galvojau, kad ji yra draugė.
Dabar ji reikalauja, kad grįžčiau ir pasikalbėčiau su jų advokatais.
Ir ką ketini daryti?
Jei išvyksiu, Havlokas laimės.
Toliau vykdys savo planą.
Tad…
Mes jį surasim.
Norėčiau, kad tai būtų taip paprasta.
Taip, o kodėl ne?
Dėl mano tėvo.
Mano tėvas
sukūrė Havloką.
Visą operaciją.
Kaip pasinaudoti fiktyviais persimetėliais priešams privilioti.
Tai buvo slapta programa, kurią jis sukūrė po rugsėjo 11-osios.
Tavo tėvas buvo šnipas?
Ir žuvo dėl savo šalies.
Dabar jo sukurta programa naudojama prieš mane kaip ginklas.
Viskas dėl jo palikimo?
Dėl jo pasiaukojimo.
Dėl visko, ką teko atsisakyti mūsų šeimai.
Kai mano tėvą nužudė…
mama užsidarė savyje.
Ji nebemokėjo gyventi.
Mano sesuo vos neišsiskyrė su vyru, nes teko rūpintis mama.
Neįsivaizduoji, kaip tai pakeitė mane.
Negaliu jo nuvilti.
Mes netekome dukters, likus dviem savaitėm iki jos devintojo gimtadienio.
Bandžiau logiškai paaiškinti. Aš…
bandžiau neigti.
Bet tiesa ta, kad esu jos mirties kaltininkas.
- Esu tikra, kad taip nėra. - Dėl to, ką dariau.
Ką darau.
Kuo ji buvo vardu?
Rubė. Rubė Greisė.
Nėra dienos, kad negraužčiau savęs dėl to,
kokia yra mano darbo kaina.
Nors dėl vieno dalyko sutariame.
Išvadas daryt ankstoka,
bet tavo vietoje aš negrįžčiau namo be Havloko.
Ir aš žinau, kur jis.
Žinai, kaip jį suimti?
Turiu idėją.
„XENOGATE“ PORTALAS SVEIKI, SIDNE SKOFILD
KONTAKTAI
ARMENAS ŽDANKO
PRANEŠIMAS: ČIA TAVO DRAUGAS IŠ TANŽERO. TURIME PROBLEMĄ.
Kas čia? Jūs girdit šį garsą?
Stabdyk.
Po galais.
Apsisuk!
Ir kur važiuoti, proto bokšte?
Stabdyk.
REIKIA PASIKALBĖTI.
SUSISIEKSIU PER „BLUEBIRD“. RYTOJ. 22.00 VAL.
Kas jis toks, po galais?
Noriu pasikalbėt apie įkaitus.
Noriu grąžint juos saugiai namo.
Jūs niekur nenuvažiuosit, patys žinot.
Be kelių. Be degalų.
Be šildymo. Be maisto.
Iki sienos – tolybė.
Net jei pasieksit Jukoną,
ten jūsų laukia tas pats.
Įleiskit mane vidun. Pasikalbėkim.
Man tai nepatinka.
Tai spąstai.
Gerai, Frenkai. Pasikalbėkim.
Lipu vidun.
Man reikia jo.
Semo.
Mano sūnus. Mano Keilebas. Radot jį?
- Jam viskas gerai. Girdit? - Tikrai?
- Jis jūsų laukia. - Dieve.
Tu niekur nenuvažiuosi.
Dėl manęs nereikia nerimauti, Frenkai.
Nerimauti reikia dėl tavęs.
Ta tavo mažutė paslaptis rūsyje.
Galėčiau tau padėti, Frenkai.
Ką tu padarei?
Girdėjot? Ten kažkas yra.
Sara žino?
Ką tu padarei?
Aš apgyniau tave, Frenkai.
Nes man tavęs reikia.
O dabar tau reikia manęs.
Aš saugosiu tą tavo mažutę paslaptį.
Paslėptą Aliaskoje.
Tai šūdas!
Iš mašinos!
Nedaryk to, Levajau.
Šūdas!
Nedaryk to, Frenkai.
Dieve, tau galvoj negerai?
Nušauk jį!
Nušauk jį, bliamba!
Ji nešaus, Frenkai.
- Kodėl ne? - Nušauk jį!
Jai reikia tiesos.
- Regis, čia tavo. - Dieve.
Aš vėluoju. Man šakės.
Gerai. Taksi.
Taksi jau čia.
- Krepšys. - Taip.
- Kur mano krepšys? - Tu nepavėluosi į lėktuvą.
Klausei manęs, kodėl sutikau jums dirbt.
Tai padariau tik dėl tavęs.
Nes tu tokia chaotiška ir…
išsiblaškiusi ir…
Sakiau tau, kad man patinka neapibrėžtumas.
Šito nebuvo.
Gerai.
Aš rimtai. Šito nebuvo.
Mes surasim jį.
Bus per vėlu.
Tai sėsi į lėktuvą ir skrisi namo, taip?
Galiu paklausti?
Žinoma.
Randai ant nugaros,
ar jie kaip nors susiję su tavo dukra?
Šią istoriją papasakosiu kitą kartą.
Kada nors kitą kartą.
Sėkmės, Frenkai.
Semai. Regis, teks pirkti sūnui šunį.
Jis yra mūsų sąraše.
- Ilgas tas sąrašas. - Neabejoju.
- Ačiū. Už viską. - Ne. Jums ačiū.
Gerai. Parodyk man tą žaizdą.
Garantuotai liks randas. Kaip manai?
- Taip. - Gerai.
Saugokit save, Frenkai.
Ir jūs, Semai.
Aš saugosiu tą tavo mažutę paslaptį.
Paslėptą Aliaskoje.
LAUKINĖ ALIASKOS GAMTA VOLTERIS KOUTSAS
MŪSŲ PASLAPTIS
FERBANKSAS, ALIASKA
Girdėjau, nusprendei pasilikti.
- Sveikas, Frenkai. - Nieko, ačiū.
Taigi,
kas toliau?
Aš jį suimsiu.
Na, gal padarykim tai kartu.
Buvai teisi.
Vašingtonas man niekada nepasakys visos tiesos apie tą lėktuvą.
Federalai laikys mane nežinioje,
o tavo vyrukas jau tapo ir mano problema, kas man visai nepatinka.
Mes abu žinom, kad lėktuvas nukrito iš dangaus ne šiaip sau,
Havlokas liko čia, todėl privalau jį sustabdyti ir privalau…
Kartu.
Tavo bėglys, mano jurisdikcija.
Be prieigos prie įkalčių mes neturime jokių šansų.
SIM kortelė?
Iš spausdintuvo, kuriuo naudojosi Havlokas, kai laikė nelaisvėje mano žmoną.
Geras berniukas pavogė įkaltį?
Toje kortelėje yra tai, ką jis spausdino.
Juk supranti, jei imsimės to reikalo,
neaišku, kuo viskas baigsis.
Pastebėjau, kad tu ne iš bailiųjų.
Ne, aš rimtai. Savo akimis mačiau, ką tas žmogus sugeba.
Jis pasinaudos tavo šeima kaip svertu.
Jis užterš tavo namus.
Jis nusitaikys į visus,
kuriuos tu myli.
Pakenks viskam, kas tau brangu.
Taip sakau, nes noriu, kad suprastum…
SUIMTAS KOVINGTONAS
…kokią grėsmę kvietiesi į savo gyvenimą.
Kodėl tu jo taip bijai?
Nes pažįstu jį.
Buvai tapusi jo auka?
Pirmąja jo auka.
Šito nebuvo.
Tau jis rūpi?
Rūpėjo.
Šito nebuvo.
Gal ir teberūpi.
Kodėl?
Todėl, kad esu jo žmona.
Išvertė Laima Banionienė