Hämta vagnen!
Är du skadad, älskling? Var gör det ont? Ur vägen!
- Ta mig till sovrummet! - Du måste till sjukhus.
Kommer du inte?
Jag har skickat bataljoner in i kanoneld, Belle, men här
är jag rådlös.
Men det är inte du och Dawkins.
Rädda henne. Snälla.
Det lovar jag dig att göra.
- Vem är rikast i kolonin idag? - Norbert Fagin!
- Vem tjänade 15 000 pund på en dag? - Norbert Fagin!
- Nej! - Gubbjävel,
passa dig så huvudet inte spricker.
Då köper jag ett nytt. Jag köper två!
Du har kanske 15 000 på pappret, men Uriah har inte betalt än.
Och om han inte gör det har du noll pund
- att betala din växande barnota med. - Var inte ett sånt surkart, Rotty.
Vet du vad jag ska göra?
Huset bjuder på en omgång till!
Murmeldjuret som stank mest i Londons stad Sprang runt min morgonrock, så glad
Allt såg ljust ut Tills dagen var slut
Då blev näsan röd Och i brallorna blev det brunt
Nu bär det av!
Lady Fanny!
Det är din mamma.
Morfinet är slut, Hetty.
Sneed har ett akutförråd,
men det räcker bara en dag eller två.
Vi måste börja ransonera.
- Att avgöra liv och död är Guds jobb. - Idag är det vårt.
Sneed. Sneed!
- Jag behöver tillgång till... - Så mycket död.
Vad är det för mening, Jack?
Alla dör bara.
Meningen är...
Det är vårt jobb, Rainsford.
Du måste godkänna begränsad behandling.
Vi hjälper barnen före vuxna.
Många vill inte ha behandling.
Så många dör att de tror sjukhuset dödar dem.
Då måste vi bevisa att det är tryggt.
Och vi måste hitta en jäkla bot.
Jack!
Dawkins, ta hand om lady Jane, så tar jag resten.
- Hon har varit gräslig mot dig, men... - Hon är din mor.
- Vi behöver en bot. - Jag vet.
Folk klarar sig inte länge nog för att försöka.
Hälften av dem vägrar behandling för de är vidskepliga.
- Hon vägrar också. - Nej, behandla de andra, inte mig.
Får jag vara ärlig?
Du är döende.
Du kan välja att göra det hemma ifred,
eller du kan välja att föregå med gott exempel för staden.
Visa folket att behandlingarna är säkra.
Och om de misslyckas?
Då dör du.
Men det gör du ändå. Det är en chans.
En chans att rädda ditt liv och din stad.
Varför lyssnar jag på en fånge?
För att jag också är en bra läkare.
Och du är min patient.
Ja. Okej.
Du ska få den bästa sängen, med utsikt mot morgonsolen.
Belle?
Jag behöver professorn. Det är bråttom.
- I hans rum. - Tack.
Jag vill veta allt, oavsett hur obskyrt.
Vad hämmar sjukdomen, utöver morfin och kalomel?
I London åderlät vi.
Varför åderlåta när de redan förlorar vätska?
Det stimulerar blodflödet och lindrar stockningar runt hjärtat.
Det finns saltbuskte. Alinta hämtade det från Elbow.
Det hjälper om de får behålla det.
Alla har nog delvis rätt.
Hur ser blodet ut när man åderlåter?
Jag ska visa.
Kan du rulla upp hans ärm, Hetty?
Visst.
Det är cyanotiskt.
Blodet är för mörkt och tjockt, nåt fattas.
- Om vi tar reda på vad... - Blodet kan visa en bot.
- Jag kan hjälpa till. - Ett test av serumdensitet
borde visa vad som fattas.
Professorn!
Ur vägen, mina damer. Professorn!
Professorn!
- Förlåt. - Det är ingen fara.
Jag bor med Fagin, så...
Såja.
Var du här?
"Romarbrevet 6:23."
"Syndens lön är döden."
Varför är du så snäll mot mig?
Jag är din läkare.
- Du vill ha nåt. - Nej.
Min dotter.
Hon har vänt sitt intresse mot Boxer så...
du behöver inte oroa dig för mig längre.
- Jaså? Men varför... - Som jag sa, jag är din läkare.
Och du mår inte bra.
Vad har du till mig?
Fagin fejkade explosionen med den här.
Den opålitliga svinpälsen. Jag visste att han hade nåt lurt för sig...
Jag vill ha mina pengar.
Ta dem.
Din lortiga lilla förrädare.
Jag trodde aldrig att nån så enkel som jag skulle dinera med en hertig.
Om bara mor fick se det.
Nu vill jag ha mina skepp i hamn, ers nåd.
Du måste få din bror och hans fru att öppna hamnen.
Det kan bli svårt.
De är envisa, förstår du? De vägrar öppna hamnen
tills ingen kolera finns kvar i kolonin.
Du får hitta ett sätt.
Jag måste lasta mr Fagins salpeter på skeppen.
Ingen idé. Det finns ingen salpeter.
Fagin fejkade explosionen.
Din leverantör är en skurk.
Det försätter mig i en penibel situation. Inte sant, ers nåd?
Utan salpeter får jag ta skulden för förseningen av vapen
till de modiga soldaterna, där de nu än strider.
Se till att öppna hamnen idag,
så att jag kan lämna denna koloni av synd och skörlevnad.
Annars tar jag med ditt huvud på ett fat.
Okej.
Och vad vill kyrkan ha?
Jag vill se Fagin död.
Jag ska gärna döda honom, om det hjälper.
Men du är en kyrkans man.
Så jag kan förlåta mina egna synder.
Vilka, förhoppningsvis, inkluderar lite mord.
Älskade Fanny, kan du skaffa fler kuddar?
Ja, självklart.
- Janey. - Försvinn, Richard.
Med nöje.
När du har öppnat hamnen.
Det vet du att jag inte kan förrän koleran är borta.
Jag är rädd att du blir tvungen,
annars berättar jag sanningen för Belle.
Blodet är för tjockt.
Vad saknas?
Du klarar det här.
- Har ni genomsökt sjukhuset? - Ja.
Han kan inte ha försvunnit.
Vi har män överallt.
Om inte...
Säg till Bramwell att han för befäl. Hjälp till med de döda.
Ja.
Älskade Fanny.
Tycker du om din farbror?
Nej. Är det illa?
Nej.
Jag behöver din hjälp att skriva ett par dokument.
Jag känner mig hemsk, Fagin.
Det gör vi alla, Smike.
Du borde inte har druckit så mycket, vid din ålder.
Stoppa i dig lite av pajen.
Du blir pigg som en lärka.
Jag berättade för Darius att du fejkade explosionen.
- Jaså? - Förlåt.
Fick du betalt?
Ja.
Så du såg efter ditt hus. Inget fel i det.
Jag sa ju att du har resurser.
Men det sätter mig i knipa.
Jag vill inte att de ska skada dig, men de ska döda dig.
Jaha.
Det låter inte nåt vidare.
Släpp pajen.
Och skärp dig, ditt elände!
De kommer.
- Ut bakvägen! - För bövelen.
Var är Norbert Fagin?
Dela på er!
- Vänta, Flashy! - Kom igen!
- Jag har håll. - Fort!
Det gör ont!
Fagin?
Jag fick dig, din skit.
Ska vi hitta Fagin?
Svårt att känna.
Tala om för mig...
när jag närmar mig döden.
Det är du nu.
Jag behöver träffa min Belle.
Var är hon med provsvaren?
Gravimetrisk analys enligt Hermans och Jaenichens metod,
visade en onormalt hög densitet.
Kemisk analys enligt O'Shaughnessys metod visade brist
- på natriumklorid och bikarbonat. - Ord.
- Hennes blod behöver salt och vatten. - Saltlösning.
- Hon kräks. - Vi vet vad hon behöver
så hittar ett sätt att få i det.
Vi kanske kan hitta nåt att skjuta ner förbi esofagus.
Vi hinner inte.
Vi skjuter in det i venen, direkt i blodet.
- Intravenöst? - Ja.
Vi gör aldrig det.
Rubbar man balansen för mycket, dör hon av osmotisk chock.
Det är hennes sista chans.
Gör det.
Är du säker?
Var då säker när du skar i min dotter?
Nej.
Men det var enda chansen för att rädda henne.
Detsamma gäller nu.
Fortsätt.
Hur mycket ska du ta?
- Omkring två liter? - Det tycker jag.
- Två liter? Inte deciliter. - Litar du på mig?
Ja.
Två liter.
Påbörja droppet.
Låt mig vara ifred med lady Belle.
Jag måste berätta nåt.
Fagin!
Nu kommer jag!
Lugna dig.
Rainsford.
Vad gör du här nere, professor?
Sak samma, ta några blodskålar och hjälp...
Min käre gosse,
följ med mig. Jag ska ta hand om smärtan.
BÅRHUS
Det finns ingen präst.
Nej.
Så du måste ta min bikt.
- Nej, mamma, jag är rädd... - Jo. Det rör dig.
Berätta.
Guvernören är inte din far.
Vem är det då?
Din farbror Dickie.
Är det därför han är här?
Jag träffade honom när jag var 19 år.
Han var så stilig.
Han svepte med mig i nåt jag trodde var kärlek,
och friade på maskeradbalen. Jag...
föll för hans närmanden.
Det hände bara en gång.
Jag förväntade mig bröllop, men han sköt på det.
Jag var utom mig.
Skräckslagen.
Sen flydde han till Ceylon och kom inte tillbaka.
Han avbröt förlovningen
och lämnade mig fördärvad,
förfallen och du växte i mig.
Ändå, i all skräck som var då,
tänkte jag på dig...
som växte i mig, och hjärtat lättades.
Innan...
det syntes på mig,
gifte min mor bort mig med Dickies snälla
och ovetande bror.
Pappa.
Vet han?
Nej.
Hur kunde du?
Jag var ung. Jag trodde att jag var kär.
Hur kunde du slita isär mig och Jack, efter vad du gjort?
Jag såg dig upprepa historien och ville skydda dig.
Och inte låta världen skada dig, som den skadat mig.
Det var den största lyckan i mitt liv.
Snälla, Belle.
Försök att förstå.
Det gör jag.
Jag förstår dig nu.
Tack, älskling.
Min älskling.
Berätta aldrig för din far, är du snäll.
Edmund.
- Älskling, jag... - Hysch, Janey.
Hysch, Janey. Jag har alltid vetat.
Och älskat dig mer för det.
Och jag har älskat vår Belle som min egen.
Jag kommer alltid att vara din dotter.
Alltid.
Varför berättade du för henne efter all denna tid, Janey?
Vad spelade det för roll?
Dickie pressade ut mig.
Jag ville berätta först.
- Jag slår ihjäl honom. - Nej, älskling.
Var kvar hos mig.
Han ska få igen för det.
Mamma.
Mamma, du har rosor på kinderna.
Jack!
Jack, det fungerade!
Han är nånstans här nere, mr Heep. Jag känner det på lukten.
Bäst du kommer ut, Fagin...
annars skjuter jag lillskiten.
Fagin!
- Vi måste ta Flashy. - Nej.
Han skjuter huvudet av dig. Vi behöver en plan.
Vad i helvete! Vad är det?
Min plan.
- Jag täcker dig. - Va?
Nu! Spring!
Flashy!
Vi måste ta gubben.
Kom igen.
Tre, två
ett!
Prof! Vad gör du?
"Du blev ett fyllo
och nu är du ett nyktert vrak.
Du behöver aldrig nånsin operera igen."
- Minns du? - Ursäkta?
- Jag minns det tydligt. - Förlåt. Snälla.
Men jag har goda nyheter.
Du kommer att bli stolt över hur bra jag blivit på bukkirurgi.
- Allt för att ha slutat dricka. - Vad gör du?
Snälla, släpp mig. Du är inte dig själv.
Det stämmer.
Jag var en briljant man.
När min son dog, förmörkade sorgen mitt liv.
När jag vaknade till, fann jag mig själv förminskad.
Alla hade ni gått vidare till bukkirurgi.
Komplexiteter jag aldrig bemästrat.
Om du hade bett, skulle vi ha lärt dig.
- Lärt mig? - Ja.
Du hånade mig!
Nej, jag kunde inte be dig.
Du hade kört mig från sjukhuset helt och hållet.
Min bror behöver mig.
Han har cancer i magen och behöver opereras.
Låt mig hjälpa dig.
Vi opererar tillsammans, du och jag.
Jag anförtror inte dig honom. Det måste vara jag.
- Så jag måste öva. - Snälla, professorn!
Jag har patienter att ta hand om! Sjukhuset behöver mig!
Snälla!
Professorn!
Öppna den jävla dörren!
Snälla!
Har du ont i knät?
Och du, inspektör Boxer, föraktar mig lika mycket som alla andra.
Du förbisåg mig också. Bara en skröplig gammal dåre, va?
Inte ens värd din misstanke. Det var vårdslöst.
Mamma, du ser så mycket bättre ut.
- Tack, alla mina älsklingar. - Dodge!
Inte nu, Fagin!
Jag behöver din hjälp!
Ut!
- Jag jobbar. - Det är liv eller död.
- Allt är liv eller död! - Snälla.
Du måste döda mig.
Var är han? Var är Fagin?
Den jäveln stack.
Okej. Vi byter. Era liv för hans.
- Låter det rimligt, mr Heep? - Kompaniet godkänner det.
Jag behöver komma hem med ett huvud.
Jag skulle föredra Fagins, men ett av deras duger.
Härligt.
Ta mig till honom.
Jag behöver nåt som saktar ner hjärtat
- och får mig att se död ut. - Vad snackar du om?
Nån slags medicin, trolldryck.
- Trolldryck? - Som i Romeo och Julia.
Det är enda sättet att bli av med Cracksworth
och den skitiga magpissaren. De är från vettet.
De skjuter i Elbow.
Jag har inte tid med dårskap.
Lady Jane håller på att kola, och jag har en koleraepidemi.
Jag försöker hålla ihop sjukhuset med bara händer
- och du vill att jag ska fejka din död? - Om du inte dödar mig, dör jag.
Så om du kan klämma in mig, blir jag tacksam.
Du står i skuld till mig.
- Skuld? - Ja.
Jag är inte skyldig en kosing.
Jag har tagit hand om dig sen jag hittade dig hukande i snön.
Jag stal dig från Liemannen, inte sant?
Vaknade bakfull morgonen efter, med ett gli krälande på golvet.
Och nu säger du att du inte har tid
för att hjälpa mig, din otacksamma snorvalp,
när jag varit din klippa.
Den som alltid funnit där!
Funnits där som en sten i skon!
Du är en hjälplös, girig skurk!
Allt du gjort är att förstöra alla chanser för en framtid med Belle!
Jag behöver inte dig längre, Fagin.
Jag vill inte veta av dig.
Janey. Du verkar må bättre.
Sluta låtsas som om du bryr dig.
En order för att öppna hamnen och en revers för 20 000 pund.
Jag behöver en signatur.
Vansinnigt vänligt.
Hejdå, Janey.
Jag tvivlar på att vi ses igen.
Jag misstänker att du har rätt.
Jag hoppas du dör ensam och oälskad.
Din kanalje!
Kom aldrig i närheten av min fru eller mina döttrar igen.
Nej då. Det garanterar 20 000 pund.
Bekännelse om kriminell utpressning mot en vicekunglig tjänsteman. Mamma.
Och att du genast lämnar kolonin, annars dödsstraff.
Din elaka lilla häxa! Du sa att det var ett kvitto.
Du borde ha läst mer noggrant.
Och du skulle inte ha varit så nedrig mot mamma.
Jag dödade Phineas och jag dödar dig också om du nånsin rör mig igen.
Du är galen!
Ni är alla galna!
Låt dem inte göra så mot mig, Belle.
Hur gick det med handen, pappa?
Det var värt det, älskling.
- Hertigen är förvisad från kolonin. - Edders.
Släng ut honom, konstapeln.
Edders.
Edders!
Menade du vad du sa förut?
Att du inte behöver mig eller vill veta av mig?
Ja.
Okej.
Men om du gör mig den lilla tjänsten
ska jag aldrig be om nåt igen.
Det blir farväl för alltid.
Är det säkert att du vill?
Jag har aldrig gjort det, så det finns risk att du inte vaknar.
Det är det eller mitt huvud på ett fat.
Kom igen.
Gör det!
Jag önskar jag aldrig sett ditt skitiga bebisansikte.
Jag är inte så säker nu.
Vad står det på flaskan?
Adjö, Fagin.
Vi borde nog tillbringa mer tid tillsammans som familj.
Och fira att du är bättre.
Det fungerade.
Bra gjort, kapten.
Vi har en bot mot kolera, Hetty.
Vi ska äta tårta.
Samla så många dropp du kan.
Redan gjort. Du fick idén, så vi trodde det skulle funka.
Vi kan väl baka den tillsammans?
Jag tycker stekt kyckling vore gott,
- med alla tillbehör. - Ja.
Killar. Behöver ni en kirurg-kapten?
Ja, faktiskt. Vår fältskär dog av kolera.
Jag tjänstgjorde på Bellerophone.
Kaptenen blir nog glad att få dig.
- När sätter ni segel? - Dolphin seglar vid flod.
Jack!
Lämnar du oss?
Förlåt, Hetty. Jag...
Min och Belles världar är för olika. Jag inser det nu.
Gör det inte, Jack. Vi behöver dig.
Det blir alltid för smärtsamt här.
Jag kommer att sakna dig.
Och jag dig.
Du är bland det bästa här.
Har du det bra?
Mycket, älskling.
Här, mamma. Det är kalomel och kalk. Det hjälper mot illamående.
Tack.
Mamma.
Belle.
Förlåt för vad som hände mellan dig och dr Dawkins.
Och...
För vad jag gjorde för att skilja er åt.
Tack.
Jag har pratat med din far och...
Med tanke på dr Dawkins tjänster för att rädda staden och min hustru...
benådar jag honom.
Tack, pappa.
Om du vill vara med honom står vi inte i er väg.
Belle.
Jag är inte så säker på att vi...
Han är så...
Belle Elizabeth Fox, jag har jagat den här stunden.
Slänger du bort den förlåter jag dig aldrig.
Det är sann kärlek.
Herregud, Fanny. Du har rätt.
Var är Jack?
- Han har tagit värvning i flottan igen. - När? Varför?
En stund sen. Kan du klandra honom?
Jack är en bra man.
Han tror bara inte att han är värdig att vara del av din värld.
Nå, Dolphin sätter segel vid flod.
Jag föreslår att du springer.
Om han är nånstans, är han här.
Var är Fagin?
I väntrummet, men jag kan inte släppa in er.
Ingen puls.
Jag skaffar en dödsattest från en av läkarna.
Så slipper jag bära hem ett kolerasmittat huvud på ett fat.
Är...
Är det allt?
En död för en förlust. Balansräkningen är i ordning.
Nej, det är den fan ta mig inte!
Uslingen förtjänar sitt straff!
Är du säker på att du inte vill ha hans huvud?
Det är bäst att vi begraver kroppen.
Ja.
"Hoppas det här hjälper er och Rotty att komma undan utan problem.
Vi ses på andra sidan.
Er gamla polare, Norbert Fagin."
Fint att ha dig med oss kapten kirurg.
Förbered seglen.
För Guds skull, hjälp!
Flytta er, snälla!
Förlåt!
Jack!
Var är HMS Dolphin?
- Hon seglade nyss. - Vart?
Rio de Janeiro.
Rio de Janeiro?
- När går nästa skepp? - Om en månad.
Belle?
Varför gjorde du så?
Du lämnade mig!
Jag försökte.
Jag älskar dig för mycket.
Och jag älskar dig också, din briljanta idiot.
Hallå? Är det nån där?
Jag bad dig sakta ner hjärtat, inte göra mig till maskmat, din narr!
Dodger!
Översättning: Sofia McConnochie