Tady je, pane.
Je studený, seržante?
Předpokládám, pane. Je mrtvý.
Předpoklady mě nezajímají.
Je to Ryan O'Donnell.
Dostavníkový lupič.
Pár týdnů po něm jdeme.
Ano, a je studený.
Rozepněte mu vestu, prosím.
A proč? Vrah nám prokázal laskavost.
Prostě to udělejte, seržante.
Tady máte příčinu smrti, pane.
Velký nůž.
Proč se namáhat se šitím, pokud je to obyčejné pobodání za tmy?
Něco za tím je, Bramwelle,
a já mám v úmyslu zjistit co.
Tohle je teprve začátek.
Jsem červenokabátník! Zastřelím tě!
Laskavě odneste to tělo do márnice.
FERINA LIŠÁK
S dovolením. Mnohokrát děkuji.
To je ale masitá cibule. Nechápu, proč se lidi obtěžujou s jablky.
To fakt nevím.
Pamatuješ si ten nakládaný jazyk a skopový krk?
Ano.
Jak mi to pomůže se osvobodit?
Nijak, ale pomůže mi to s nákupem.
Ale mám takový nápad, který ti povím,
až doručíš ty potraviny.
- Můžeš prosím vzít jeden z těch pytlů? - Nemůžu, Lišáku. Mám vřed na zadku.
Jaký anatomický systém říká,
že s vředem na zadku nemůžeš nést pytel?
Faginův.
Rád vás vidím, paní Samsonová.
- Já se ti na to podívám. - Ne, díky, jsem v pohodě.
Dávám si na to sůl.
Proč?
Vidíš?
Říkal jsem, že mám plán, jak tě osvobodit.
To není plán, Fagine. To je soudce Micawber.
Mohl byste říct mladému Jackovi, co jste řekl mně?
Jedinou možností, jak se osvobodit,
je zrušení rozsudku Soukromou radou v Londýně.
- Ta mě neosvobodí. - Ale ano.
Stačí justici podmáznout. Potřebujeme někoho mocného,
chamtivého a úplatného.
- Jako je vévoda ze Shrewsbury. - Též známý jako Bellin strýček Dickie,
který je podle všeho křivácky napojený na Soukromou radu.
Kolik stojí podplatit lorda?
Asi tak 15 000 liber.
15 000 liber?
Suma, ke které, jak víme, má náš dobrý vévoda přístup,
plus dalších 5 000 liber na naše výdaje a náklady.
Tohle bych už nejspíš neměl slyšet.
Ne, máte pravdu. Běžte už.
Děkuji, pane.
- Nemůžeme ho okrást. Je to vévoda. - Co na tom v Port Victory záleží?
Tohle je náš svět, ne jeho.
Když se nám to povede, vstoupíme do dějin jako Fagin a syn,
největší šejdíři všech dob.
A osvobodíme mě?
Získáš tím svobodu, ano.
Jak konkrétně?
Půda.
- Půda? - Půda.
Prodáme mu půdu, kterou nevlastníme a kterou nenajde.
Pak ho podplatíme jeho vlastními penězi a osvobodíme tě,
přičemž těch zbývajících 5 000 liber shrábneme pro sebe.
Co je to za půdu?
Podívej, tady momentálně bydlíme.
Na samém okraji pozemku.
Ale podívej se, všechno to uprostřed přijde vniveč.
Povíme mu, že nám to patří a že je to nedotčený ráj,
a střelíme mu to.
Chceš prodat falešnou kolonii?
- Ano, rád bych. - Jasně.
Prokrista, Fagine, myslel jsem, že máš něco trochu solidnějšího.
Přestaň fňukat!
Proto jsme tým.
- Já přijdu s vizí, ty vymyslíš... - Jak ji uskutečnit.
Ano, dá se to tak říct.
Pamatuješ, jak jsme v Londýně podfoukli toho bankéře?
Jo. Pořád se culil.
Jo, to je on.
Začneme skoro nóbl troubou a prodáme mu naši historku o půdě.
Pak najdeme někoho víc nóbl, víc a ještě víc,
- až se dostaneme... - Ke strýčkovi Dickiemu!
Ano.
Potřebujeme jen nějakého pracháče začátečníka.
- Zdravíčko. - Děkuji.
Tady tě mám, Dickie!
Vidím, že jsi našel mou malou svatyni.
Hodí se ke mně, nemyslíš?
Jeho župan, nebo jeho křeslo?
Drahý, slyším tě až v salonku.
Musíš k doktorovi.
Nesmysl, drahá. Jen mě trochu lechtá v nose.
Křeslo na mé předchozí pozici bylo samozřejmě opravdový trůn,
ale tohle má svůj venkovský půvab.
Můžeš mi vrátit ty vládní účty?
Jen mě napadlo, že se za tebe podívám na ty nudnější záležitosti, Edíku.
Vzhledem k mým zkušenostem.
To je od tebe velice milé.
V tomto sloupci je chyba.
A vidím, že tě zajímá, jaké má kolonie zásoby salnytru.
Mě zajímá spousta věcí.
Skvělý den na kroket, nemyslíš?
Nesporně.
Přidáš se k nám, Janey?
Až to opravím.
Intercostales interni. Intercostales...
K čertu!
„Triangularis sterni.“
Vyzkoušej mě z hrudních svalů, ale na přeskáčku.
Na to zapomeň.
Tumáš, může být?
Výborně. Děkuji.
Velice soucítím s těmi, kdo v životě nemají takové štěstí...
Ano, tím jsi známá.
Ale Ďáblův loket je doupě lotrů.
Lidé jsou nebezpeční, páchne to tam...
- Proto potřebují pomoc. - Ty nemáš pomáhat.
- Matka ti doktořinu zakázala... - Zakázala mi doktořinu v nemocnici.
Nedělám ani jedno. Jen rozdávám masti a obvazy
- jako dáma věnující se charitě. - Pochybuju, že to tak uvidí.
Proto ten koš s falešným dnem, za který ti moc děkuji.
- Mám pocit, že mě neposloucháš. - Asi proto, že tě neposlouchám.
Fanny, musím reálně pomáhat, nebo zešílím.
- Preventivní péče může pomoct... - Mám tě moc ráda,
ale co mi chceš říct, mě nezajímá.
Jen buď opatrná.
- Vždycky jsem opatrná. - Nikdy nejsi opatrná.
Zadařilo se?
Ne. Sem si Darius schovával cennosti,
ale nikdo to neotevře.
Jasně. A co tomu pomoct kopancem?
Je to pěkná skříň.
Měl jsem za úkol ji leštit, ale nechtěl jsem ji rozbít.
Jistě.
Všichni víme, že jsi křehká květinka, Aputi, ale no tak,
nemysli na to a konej.
Fagine!
DLUHY
Ano.
Pracháči začátečníci.
„Tarquin, 8 liber. Barnabas, 11 liber.“
Bez příjmení. Hrom do toho.
Blesku, proč jsi převlečený za koně?
Našel jsem to v bedně.
Jasně.
Ach, Dariusi.
Ty jeden darebáku.
Ten chlap je posedlý koníky!
Proč se o tom dozvídám až teď?
To je paráda!
Právě jste pomohli odhalit tajemství všech důvěřivých pracháčů ve městě.
Zajdu za Dariusem, aby se mi vyzpovídal.
- Čarodějnice! - Ona lítá!
Čarodějnice!
Je to čarodějnice!
- Čarodějnice! - To stačí!
Jděte pryč!
Nic jsem neprovedla, madam!
Jistěže ne.
Jste v pořádku?
Tumáte. Vezměte si můj šátek.
Prosím, vezměte si ho.
Můžu vás prohlédnout?
Chci vám pomoct. Studuju medicínu.
Už jsem byla v nemocnici.
Ten šarlatán řekl, že to nic není,
a vykopl mě jako starej nočník.
To vypadá na doktora Sneeda.
Bolí vás to?
Šíleně mě bolí v krku.
Můžu se podívat?
Pojďte se mnou.
UPOZORNĚNÍ NEŠTOVICE!
Obávám se, že máte nádor mízních uzlin.
Často jsou nezhoubné, ale jestli vás bolí v krku...
Řekněte mi to na rovinu.
Může být zhoubný.
Rakovina.
Běžte za doktorem Dawkinsem, za nikým jiným.
Řekněte mu, že vás posílám, a on vás vyšetří.
Ale bude to muset vyříznout.
Vyříznout?
Co když to nechám tak?
Pak nejspíš zemřete.
Brzy.
Bez obav, milostivá paní.
Těšíte se výbornému zdraví.
Až na tohle.
Teď se uvolněte.
- Pokusím se odstranit část... - Profesore!
- Počkejte venku. - Ano, pane doktore.
Přestaňte řezat.
Ty arogantní spratku.
Jsme zahlcení.
Řídil jsem tuhle nemocnici dřív, než jsi ty vůbec viděl mrtvolu!
A pak se z vás stal opilec, pamatujete?
Teď jste střízlivý a zničený.
Dawkins je zpátky.
Nemusíte operovat. Už nikdy.
Vy dva mě chcete vyštípat, co?
Co vám na vašem nuceném důchodu není jasné?
To se ještě uvidí.
Jacku, musíš se na někoho podívat.
Vy jste doktor Dawkins?
Posílá mě za vámi lady Belle. Říkala, že mám...
Nádor mízních uzlin.
- Musíte na operaci. - Ne, musí odejít.
Nádor je nezhoubný, jak už jsem jí řekl.
Nesouhlasím.
To je mi fuk.
Zase před pacienty zpochybňuješ mou autoritu.
Nechám tě zmrskat.
Tohle není místo, kde byste mohla sama praktikovat medicínu, milostivá.
Nepraktikuji nic jiného než laskavost, jak nás učí Bible.
Nečetl jste snad tu moudrou knihu?
Ale ano. Ve starořečtině a hebrejštině.
A v aramejštině, kde bylo třeba.
Knihu poznáte jedině tehdy, když si ji přečtete v originále.
- Platón? - Sókratés.
A Platón.
Na co policista potřebuje mrtvé jazyky?
Nebyl jsem vždycky policista.
Byl jsem na Cambridge, pak advokát. Ale chtěl jsem pro svět dělat víc.
Vyšetřovat vraždy a číst starověké texty?
Tiší mou mysl po hrůzách mé práce.
Odolávají proměnám času.
Navozují pocit nesmrtelnosti.
Vy nevěříte v Boha?
Už ne.
Prosím.
Dovolte.
Děkuji.
Smím vás doprovodit domů, milostivá?
Ne, děkuji.
Zvládnu to sama.
Rozjímejme nad hlubokou pravdou vykoupení.
Málokdo z nás zhřešil tolik jako náš nový kaplan Darius Cracksworth,
který nalezl útočiště v církvi, když ho jeho pokleslý život
přivedl ke zmaru.
Muž ztracený v bahně zhýralosti,
chtíče, zlodějny, lichvářství...
Zapomněl jsem na něco?
- Ne, myslím, že jste to vystihl. - Dobrá.
... který našel cestu zpět k Bohu.
A na důkaz jeho vykoupení
jsem ho požádal, aby udělil svátost.
- Tělo Kristovo. - Děkuji.
Tělo...
Kristovo.
Můžete kromě chleba požehnat i tuto svatou knihu?
Ta kniha patří mně!
Bejvávalo.
Teď je moje, jako všechen váš majetek.
Máme tu seznam dluhů s křestními jmény.
„Tarquin, Barnabas, Wilfred.“
Předpokládám, že všichni tihle pracháči rádi sází
a vy jste na nich vydělal.
- Jdi do háje! - Silná slova od zbožného muže.
Mimochodem, Dariusi, máte nějaké zájmy?
Nebo bych spíš měl říct koníčky?
Jedno celé jméno důvěřivého pracháče začátečníka mi bude stačit.
Prozatím.
Henry Manners.
A vy jste ten ráj viděl na vlastní oči?
Ano, vryl se mi do duše.
Zelená údolí, vznešené lesy.
Nejspíš i zem plná zlata.
Předpokládám, že máte důkazy. Pozemkové listiny, mapy.
Důkazy? Ano. Ale zaznamenat něco takového na papír by byla svatokrádež
a tohle je jedinečná příležitost koupit kousek Edenu, než po něm skočí jiní.
MANNERSŮV KOLONIÁL KVALITA ZA NÍZKÉ CENY
Zaujal jste mě, ale pokud nemáte důkazy,
nemohu riskovat kapitál jen na základě slov od muže tak osobitého vzhledu.
Budu to brát jako kompliment.
To bych nedělal.
Zmetek jeden ošklivej!
Pardon, to ta moje dna.
Moje učitelka keramiky slečna Bloomová říká, že jsem docela nadaná.
Myslím, že má čich na talent.
Ale mě zaujalo tohle.
Je to jen prázdná květinová váza.
Já bych ji rád zaplnil.
To je ale hezký nápad.
Půjdeme?
Edíku, tvůj život překypuje klidem a rodinným štěstím.
Skoro ti závidím.
Jo.
Dobrá rána.
Já se mezitím musím pohybovat v diplomatických vodách,
- starat se o státní záležitosti... - Vážně?
Ženu kterého velvyslance jsi v poslední době zneuctil?
Jaký náramně krutý ostrovtip.
Saprlote!
Pro tebe, tatínku. Ať se brzy uzdravíš.
To je nesmírně...
- Na zdraví. - Promiň, drahoušku. Milé.
A já jsem vyhrál.
- Promiň, Edánku. - To nic.
Jsem zkrátka přirozeně soutěživý. Když něco chci,
musím to vyhrát...
stůj co stůj.
Ohromně pronikavá vůně.
Drahý, jsi v pořádku?
- Cože? - Pro Boha živého!
- Odvezte ho do nemocnice! - Asi potřebuju do nemocnice!
- Phineasi! Nestůj tam tak. Pomoz jim! - Chyť se mě, drahý.
Přejete si, inspektore?
Odpusťte.
Dovolil jsem si prohlédnout jedno tělo.
Nic se nestalo.
Vlastně jsem vám chtěl poděkovat, že jste zachránil Dawkinse.
- Váš přítel? - To těžko.
Je to složité.
Každopádně ho tady potřebujeme, pane.
- Můžu vám nějak... - Můžete.
Mohl byste ohledat tohle tělo?
Potřebuju vědět, jestli tu ránu už měl a hojila se,
nebo jestli způsobila smrt toho muže.
Ne, zabila ho.
Mohl byste mi to objasnit?
Nejsou tu žádné posmrtné skvrny.
Když člověk zemře, krev se nahromadí v dolních končetinách
a způsobí fialové zabarvení. Jeho nepřítomnost svědčí o vykrvácení.
A vzhledem k tomu, že ta řezná rána je jediné zranění...
- Dá se říct, že vykrvácel? - Ano.
Mohly k tomu přispět bolest a šok, ale zabilo ho vykrvácení.
Ale proč ránu zašívat, když cílem bylo ho zabít?
To je otázka pro soud, ne pro medicínu.
Mohlo se jednat o zpackanou operaci?
Udělal to chirurg?
Ne žádný z mých.
Ty stehy jsou otřesné.
To ale chirurga nevylučuje, ne?
Ne, to asi ne.
Je nějaký důvod, proč by doktor šil špatně?
Třeba únava?
Všichni doktoři jsou unavení, inspektore.
Nejspíš ho někdo vyrušil nebo spěchal.
Což se mohlo stát, pokud operoval na ulici.
Děkuji vám.
Nezapomněl jste na něco, doktore?
Ano. Děkuji.
Už jsem ji nedokázala déle zdržet.
Počkejte!
Počkejte. Prosím, počkejte.
Madam, musíme vás operovat, jinak zemřete.
Váš šéf říkal, že budu v pořádku.
Já myslím, že se mýlí. A lady Belle si to myslí taky.
A ta je nejnadanější medička, jakou znám.
Do té nemocnice se nevrátím.
Kdo říkal, že potřebujeme nemocnici?
Prosím. Dovolte mi, abych vás zachránil.
- Potřebujeme víc fenolu. - Ano, pane.
Kde je ten zatracený éter?
Můžeš to udělat, zatímco bude Sneed operovat, ale ne tady.
Někde, kde bude soukromí a čisto.
- Udělám to u Fagina. - Ne, řekla jsem čisto.
- Doktore Dawkinsi? - Co chcete? Mám naspěch.
- Povíte mi, kde jste byl včera v noci? - Tady. Operoval jsem.
- Může vám to někdo dosvědčit? - Asi ano. Bylo pozdě.
Mohl bych si přečíst lékařskou zprávu?
Já nepíšu zprávy.
Vážně? Takže děláte všechno mimo záznam?
Moje práce mluví sama za sebe.
Viděl jsem vás ošetřovat pacienta mimo nemocnici.
Operujete někdy na ulici?
Jen když je třeba pacienta stabilizovat.
- Necháte mě projít, prosím? - Jakmile dokončím výslech.
Používáte k šití modrou nit?
Netuším.
Je mi fuk, jakou má barvu, hlavně když zadrží krev. S dovolením.
Děkuji.
Co sis to způsobil, hlupáčku?
Jakou páčku?
Skřípl si nerv a nejspíš taky naštípl žebro.
Neslyší, takže má zřejmě protržený bubínek.
Dobrý Bože!
Nemusí do nemocnice. Je to jednoduchý zákrok.
Který provede kvalifikovaný lékař.
- Způsobily to ty květiny? - Co?
Ne, strýček Dickie.
Ano, začneme od píky.
Vždycky když přijede na návštěvu, je otec napjatý.
Projevuje se to škytavkou, kašlem, záškuby.
- Nesmysl. - Tentokrát je to kýchání.
Ne, žádné dýchání. Jde o moje ucho.
A taky záda. A...
- Žebro! - Ano, žebro!
Rychleji, prosím!
Slibujete, že to nebude bolet?
Použiju éter. Nic neucítíte, slibuju.
Dobrá, otče!
- Pojď, drahý. - Jo.
Už tam skoro jsme.
To je ono. Jen pojď!
„Někde, kde bude soukromí a čisto.“
- Je všechno v pořádku? - Přijala jsem guvernéra,
ale není v kritickém stavu.
Dokonči to. Půjdu za ním.
To tedy ne.
Jestli teď odejdeš, ten muž zemře.
Dokonči operaci. Seženu guvernérovi profesora.
Ne, přiveď Dawkinse!
- Ten... tu není. - A kde je?
To netuším, Rainsforde. Já ho nehlídám, to ty.
Ta záda napraví jednoduchý zákrok. Žebra je potřeba obvázat
a ucho se spraví samo, pokud se s ním nebude manipulovat.
- Nejsi lékařka. - Když tu není Dawkins,
dokážu se o otce nejlíp postarat já.
A dost!
Neměla jsem tě sem pouštět. Běž a počkej v kočáře.
- Máti, to je směšné. - Dělej, jak říkám!
Nebo už to tvé studium medicíny nebudu podporovat.
Promiň, otče.
Právě včas, abych pomohl jeho excelenci.
Bez pití je má mysl ostřejší než břitva.
Ano, dal bych si sherry.
Ze všech směšných rozhodnutí na světě...
Zdravím. Myslel jsem, že se se mnou nemáš vídat.
Ne, to nemám.
V dřívějších dobách
by takový zákrok byl skutečnou výzvou.
Teď však máme takové udělátko,
díky kterému je to naprostá hračka.
Opravdu tady není nikdo lepší?
Když tu není Sneed a Dawkins, tak ne.
Dawkinse jsi poslala do vězení, když zachránil Belle?
Přestaň.
Dobrá, tohle...
- Držte. - Kristepane.
- Bože! - Můžete mě poslechnout?
- Co? Mám se posadit? - Posaďte se. Ano, prosím.
Uvolněte se.
Je to vážně nehorázné.
Nabízím, že mu prodám prvotřídní půdu...
- Která neexistuje. - Drobný detail.
... přičemž mám na sobě nejsnobštější hadry z Crackworthovy skříně.
- Ten červený cylindr se ti povedl. - Dík, taky si myslím.
Ale tihle pracháči se na mě dívají svrchu.
- Musíš udělat dojem. - Já myslel, že jsem udělal.
V tomhle bych mohl být ministrem financí.
- Zločinci můžou vést ministerstvo? - Jistě.
Musíš jim ukázat, že jsi z vyšší vrstvy.
Co tohle?
Fagine, nemůžeš ukrást guvernérův kočár.
Ne.
Jen si ho půjčíme.
Projedeme s ním kolem koloniálu, já vystoupím,
zamávám na pana Mannerse a pár dalších pracháčů
a pak ho vrátíme. Hračka.
„Hračka.“ Je to sebevražda!
Nemáš tu co dělat.
V nemocnici mi to Sneed nedovolí. Máme málo času.
Máš pravdu, je to zhoubné. Musím to odstranit, jinak zemře.
Proto budu operovat teď a tady, ať už s tvou pomocí, nebo bez.
Ale když mi pomůžeš, bude mít větší šanci. Takže...
Já z tebe zešílím.
Chceš udělat první řez?
Pevně ho držte.
Hetty, náprava skřípnutého nervu vždycky trochu bolí.
- Co takhle éter, profesore? - Éter?
Není třeba! Ne.
Guvernér je silný jako pár volů!
Ano. Kdo to může říct?
Ale zároveň...
Za těchto okolností by bylo použití éteru nanejvýš útlocitné!
Ano, přesně tak. Ale říkám si, jestli...
Bez obav, pane guvernére! Jste v těch nejlepších rukou!
Ano, dobře.
Raz, dva, tři!
Jakmile to nařízneme, nádor by měl jít snadno ven.
TISKAŘSKÉ PRÁCE KNIHKUPECTVÍ A PAPÍRNICTVÍ
- Vrať se, ty darebáku! - Ten má potenciál.
Pojď sem!
Je zaseknutý.
- Je v něm vrostlý zdvihač hlavy. - Kristepane.
- Budeme ho muset vyříznout. - Tady na to není vidět.
Jak se poslepu dostaneme kolem hrdelnice a krkavice?
Zatraceně opatrně.
Myslím, že to zvládneme, pokud zůstane naprosto...
Hyjé!
Jdi mi z cesty, ty špinavej opičáku!
Fagine? Co tady k čertu děláš?
Osvobozuju tě!
Žádný strach, promyslel jsem to, Lišáku.
Nešlo by to jinak? S Belle tady operujeme.
Promiň, Lišáku. Příležitost volá!
Uhni, ty tupoune! No tak!
Zvedněte ruce. To je ono.
Teď je ohněte, pane. Můžeme?
Proč jsi na mě tak zlá?
Kdybych byla zlá, Richarde, tak bys to poznal.
Bývala s tebou zábava.
Společně jsme se bavili.
Dokud to neskončilo.
To je ono.
- Změnila ses. - Ty zase vůbec ne.
Drahý, jsi v pořádku?
Už zase slyším.
Úspěch!
Jak je libo, ty smraďochu!
To je naprosto lehkomyslné! Proč Fagin ukradl náš kočár?
Neukradl ho.
Řekl jsem mu, ať jede. Za jízdy je to mnohem bezpečnější.
Musíš ho zastavit. Hned!
Když zastavíme, odhalí nás a ona vykrvácí.
Když se bude vrtět, tak ten nádor nevyřízneme!
Vypadni!
- Můj skalpel! - Já jeden mám.
Udělám to. Učil jsem se řezat za bouře na moři. Tohle bude hračka.
- Ty si to užíváš. - Tak to není.
Marie, matko milosrdenství! To byl můj vřed!
- Kdo tu cestu udržuje? - A dost.
Když ho nezastavíš, tak já.
Ne, počkej.
Nařizuji vám, abyste ten kočár zastavil!
Chceš to zašít, nebo to mám udělat já?
Pane Fagine?
Pane Mannersi.
Obávám se, že se nemohu zdržet. Jedu na svačinu s guvernérem. Jo.
- Posuňte se, slečinko. - Naprosto nezodpovědné.
Musíme ten kočár vyčistit a vrátit.
- Neprodleně! - To je fajn nápad,
ale já musím něco důležitého zařídit.
- Všechno v pořádku, pane Fagine? - Ano, děkuji vám.
Máte na svačinu sendviče s koroptví, guvernére? Skvělé.
No dobrá. Vyčistím váš pitomej kočár.
Výborně.
- To bylo vzrušující, že? - Ano, jsem trochu ztuhlý, ale je mi lépe.
Děkuji, profesore. Dlužím vám sherry.
Je to nedoceněný génius, ten náš profesor.
- I tak se to dá říct. - Ano.
Neboj se, otče, já tě dám dohromady.
Ano, děkuji.
- Nahoru. - Běž dovnitř, drahý.
To je ono.
To je ono, drahý.
Pro tebe.
Lady Fanny! Jsem ohromen.
Nesmírně, zářivě krásné.
Bylo by divné, kdybych ti řekla, že máš tak krásné vlasy,
že bych je chtěla kouřit v dýmce?
To je ta nejromantičtější věc, jakou jsem kdy slyšel.
Bylo by divné, kdybych ti řekl,
že bych si chtěl omotat tvé vlasy kolem tváře
a dívat se přes ně na nebe?
Miluju tě, Phineasi.
Je to moc brzy? Vím, že jsme se poznali teprve v úterý, ale...
Miluju tě už roky.
Jak to?
Potkal jsem tě ve svých snech.
Netušil jsem, že máte tak blízko ke guvernérově rodině.
Jo. Moje rodina, jejich rodina. Všichni jsme jedna rodina.
- Máte mnoho zájemců? - Ano, spoustu.
Víc, než byste čekal.
Výborně.
Jsem připraven do toho jít.
Skvělé.
A dokumenty?
Ano, ty budou záhy následovat.
Máte štěstí, že jste to stihl. Už skoro žádná půda nezbývá.
Potřebuju jména těch ostatních pracháčů.
Jednoho dne tě podřežu.
Nebude to brzy, ale zemřeš mou rukou.
Jo, to slýchám často.
To nic nemění na tom, že potřebuju, abys mi vyklopil ta jména.
Do zítřka, Dariusi, očekávám seznam.
Hoši, připíjím na nehorázný podfuky!
Na podfuky!
Co je tohle?
Co bys řekl?
To je záloha na tvoji svobodu.
Fagine, já...
Děkuju.
Abychom tě z toho vysekali, budeme potřebovat víc, ale...
A vím, že to moc často neprojevuju tak, jak by sis přál,
ale vždycky budeš mít místo v mým vrásčitým starým srdci.
A, víš, mrzí mě to...
co se stalo mezi tebou a slečinkou.
Ale myslím, že není bezpečné, aby ses s ní vídal, Lišáku.
Myslel jsem, že se nemáme vídat.
Taky že nemáme. Nesmíme.
Ale nemohla jsem to nechat být, protože je to v jádru všeho mezi námi.
Já myslel, že je mezi námi jen láska, ne?
Dnes v tom kočáře,
když si ho Fagin přivlastnil, ty...
sis to užíval.
Tys nepociťovala žádné vzrušení?
Ne.
Nejprve jsem myslela, že ti jde o přežití.
Ale Jacku, ty vyhledáváš riziko pro vlastní potěchu.
Je to závislost, Jacku.
A obávám se, že to jsem pro tebe i já.
Ne, Belle, ty...
Ty jsi pro mě vším.
Jsi jediná, s kým jsem se v životě cítil v bezpečí.
Tak proč nemůžeš respektovat moje přání, abys byl opatrnější?
Proč nechápeš, jak moc mě to děsí? Jak spolu máme strávit život,
když se za každým rohem pouštíš do nebezpečí?
Jen tehdy se cítím naživu.
Když se svět kolem rozpadá a...
V tom šílenství vidím vše jasně.
Říkáš, že naše odlišnosti nás rozdělí, ale není to tak.
Právě ty nás spojují. Tvá obezřetnost a mé riskování.
Tvé znalosti a mé rychlé ruce.
Každý zvlášť jsme dobří, ale spolu jsme vynikající.
A nejen pro pacienty.
Přiznej to, taky ti to přijde vzrušující.
Ty mě neposloucháš.
Vzrušující je udržet tě naživu, abychom měli budoucnost.
Dnes jsme měli štěstí.
A už se to nesmí opakovat.
Říkal jsem ti to.
Vždycky tě opustí.
Zato já s tebou budu až do samého konce.
Pojď, chlapče.
Našel jste něco, pane?
Je zajímavé, že v kočáře, kde seděl Dawkinsův strýc,
se nachází krev a skalpel.
České titulky Michaela Doubravová