DUPĂ ȘASE LUNI
Hai, mișcă-te, criminal nenorocit! Ieși!
O clipă, vă rog!
- Hai, fă pași! - Stați!
Gorilelor!
Ia labele de pe el, nenorocitule!
Vă rog! Nu se cade să fiu spânzurat. Nu l-am ucis pe Gaines, pentru Dumnezeu!
- În ștreang cu el! - Nu! Rogu-vă!
Așteaptă, Belle! N-ai ce căuta în Cotu Dracului!
E un martor care n-a depus mărturie. I-ar putea aduce grațierea.
Potolește-te!
Mă iertați! Laoparte!
Ia seamă, coniță!
COTU DRACULUI
Caut o spălătoreasă! Pe madam Linnet!
Dr. Jack va fi spânzurat mâine dacă nu vorbesc cu madam Linnet!
Eu sunt.
Pe Gaines l-a împușcat o femeie. Am văzut cu ochii mei.
- De ce n-ați depus mărturie? - Am încercat. Dar nu m-au ascultat.
Belle!
Va fi spânzurat azi! A fost devansată!
Doamne! Nu încă!
E Jack!
- Dr. Jack! - Dr. Jack!
Hai, hopa sus! Te-așteaptă iadul cu porțile deschise!
Laoparte!
Laoparte! Opriți-vă! Jack!
Nu! Opriți-vă, vă rog!
Nu! Nu se poate!
Opriți-vă! Ascultați-mă!
Ce ți-au făcut?
Nu!
Căutați-l pe doctor!
ȘMECHERUL
- Mulțumesc! - Așa sunt tații.
- De ce au devansat execuția? - N-am idee.
- N-o mai căuta! Iute! - Laoparte!
Căpitanul Fettiplace te-așteaptă c-o barcă.
Fugi până la ultimul bolard și sari. O să te pescuiască
și-o să te urce pe vasul care pleacă la Londra.
- N-o las pe Belle. - Ea te-a uitat în închisoare.
N-am primit nimic de la ea? Nicio scrisoare?
Nu, nimic. Ia-o din loc!
Eu merg să șterpelesc din prăvălii, să ai merinde.
Hai, fugi! Nu privi înapoi!
Nu te uita înapoi!
Hei!
Ai grijă!
Prindeți-l până nu sare în apă!
- Nu vă opriți! - A luat-o pe aici!
Mai iute!
- Dă-mi drumul! Nu-s vinovat. - Gura!
Inspectorul Boxer, de la Londra.
În locul căpitanului Gaines.
Duceți deținutul la secție, sergent!
Ajutor! L-a mușcat un rechin. Chemați un medic!
Sunt chirurg. Permiteți-mi să-l ajut!
E prea alunecos. O să fugă.
- Nu! - Stai, sergent!
Am fost locotenent în marina regală.
Vă dau cuvântul meu de ofițer că nu voi fugi.
Trebuie să-i opresc sângerarea, altfel moare.
- Ajutor! - Chemați un doctor!
Pe cuvântul tău de ofițer.
- Piciorul meu! - Faceți loc!
- Fii pe pace! O să-ți revii. - Faceți loc!
- Vreau o cârpă! - Dumnezeule!
N-o să supraviețuiască.
Trebuie să ajungă la spital. O să-l îngrijesc pe drum.
- Rechiziționează o trăsură! - O să fii bine.
Atenție!
Dii!
Mai iute! Pierde prea mult sânge.
Jack?
Poftiți, vă rog!
Ți-am povestit cum eu și Dickie...
Da.
- Nici nu știi ce voiam să-ți povestesc. - Crede-mă că știu.
N-ar strica să fii și tu mai atentă, date fiind împrejurările.
Care împrejurări?
Din cauza ta, n-am ajuns să-l luăm la timp. După atâtea luni pe mare.
Dickie n-o să pățească nimic.
Mai iute! Trebuie să ajungem în sala de operații.
Dumnezeule mare! Belle?
Opriți-i sângerarea și dați-i morfină!
Mulțumesc!
Mușcătură de rechin, direct din port.
Of, Doamne! N-am decât două mâini.
Mă duc eu.
Pe masa de colo!
O să fie bine. Mulțumesc, Hetty!
- Mă bucur că n-ai murit. - Încă nu. Bun...
Acum respiră!
- Laoparte! - Nu, dle.
E fiica guvernatorului. Mare băgăreață.
Vă rog! E important.
Dă-i drumul domniței!
- Ce te-a apucat? - M-ai făcut să cred că ai murit.
- Tu m-ai lăsat în celulă. - Am încercat totul.
- Mă ocup de arterele geniculate. - Eu sunt mai îndemânatic.
Eu am degetele mai subțiri.
Bine.
Cum ai scăpat?
Fagin.
- E Jack! - E Jack!
E Jack!
Suntem atacați!
- Cine trage? - La pământ!
- La posturi! - Căutați vinovatul!
Ești sigur?
I-ai lăsat să-l spânzure pe altul?
A ucis patru oameni.
I-a prăjit.
A ales să moară fulgerător în loc să se chinuie în Țara lui Van Diemen.
Dar erai nevinovat.
Evadarea asta strică totul.
Te-ai învinuit singur și ne-ai făcut viața împreună imposibilă.
Nici pisicile n-au atâtea vieți, Dawkins. Cum stăm?
Traumatism grav la membrul inferior drept.
- Trebuie să excizăm țesutul bolnav... - Ba nu! Închideți-l!
- Poftim? Rana e plină de pământ. - Principiul lui Hunter:
- ...e mai nociv să sondezi. - S-a înșelat.
Trebuie să curățăm țesutul.
Acidul carbolic temperează infecția. Drenăm puroiul.
- E în toate tratatele. - Nu în toate.
- Așa, îl omori. - Te rog să încetezi!
Dumnezeule!
Lady Belle!
Dle dr. Dawkins, vă rog să respectați indicațiile chirurgului-șef!
Sunteți noul Gaines?
Da, doamnă! Inspectorul Henry Boxer, detașat de la Poliția Metropolitană.
- Duceți deținutul la spânzurătoare! - Jack e nevinovat.
- Zi-mi ceva nou! - Pot să demonstrez.
Am un martor ocular.
Orice probe noi trebuie luate în considerație.
Nu de față cu el.
Să ignorăm deciziile tribunalului după nălucirile fiecărei spălătorese?
E om și are ochi, mamă. În plus, de ce ar minți?
Te rog, tată!
Îl iubesc.
Păi, date fiind împrejurările descrise de lady Belle...
Chiar dacă îl iertăm de crimă, rămâne fuga din arest.
Și asta tot cu spânzurătoarea se pedepsește. Nu, dle inspector?
Da. Mă tem că legea e imparțială, indiferent de amicii deținutului.
E prea de tot! Încetați!
Nu-l puteți spânzura.
Sunt copleșit.
Am nevoie de el la spital, altfel vor muri și mai mulți.
Din sicriu n-o să ne fie de mare ajutor.
Ar putea fi o soluție legală.
Care e aia, Boxer?
E o măsură atipică, dar deținutul ar putea fi grațiat
dacă are o valoare civică însemnată.
Are.
Și trebuie să locuiască cu o rudă, cu rol de tutore.
Are un unchi, dl Fagin.
Bramwell mi-a spus că dl Fagin l-a avertizat că deținutul ar putea evada.
De asta a fost devansată execuția.
Da. Dl Fagin are bun-simț. E altruist.
Spune-i părerea mea.
Va trebui să muncească în spital doi ani, sub supravegherea dlui Sneed,
și să locuiască cu dl Fagin, pe răspunderea lui Boxer.
Mulțumesc, mamă. Dle inspector!
Dar pedeapsa cu moartea se va aplica dacă Dawkins încalcă termenii grațierii:
deținutului i se interzice să intre în legătură cu fiica mea,
iar aceasta nu va frecventa spitalul și nu va opera în condiții nereglementate.
- Fii rezonabilă, drag... - E cumplit de nedrept!
Nu sunt de acord. Aceștia sunt termenii.
Nu-i așa, dle guvernator?
Păi...
- Da. - Da.
Așa s-ar părea.
Ce bătaie de joc! Sunt cel mai bun chirurg din colonia asta.
I-am salvat viața fiicei voastre cu o operație care n-a mai fost făcută,
iar voi îmi întoarceți spatele și-mi luați și pielea de pe mine!
Pentru că excelez în slujba unui boier?
Sau pentru că m-am îndrăgostit de una din lumea voastră
și mi-am permis să sper că-s demn de ea?
Jack!
Mergi și te primenește la dl Fagin! Te aștept peste o oră.
Ia-ți labele de pe mine!
Simt cum mi se scurge sudoarea printre fese, Phineas.
Regretabil, domnule!
- Credeți că ne-au uitat? - Așa ar părea, da.
Cât plănuim să stăm în colonia asta nefiresc de încinsă?
Depinde cât de rapid reușesc... să o curtez.
Dii!
E mai mică decât mă așteptam.
Îmi pare nespus de rău că am întârziat, Dickie.
Începusem să cred că nu-s binevenit.
- Ce te-a făcut să crezi asta? - Din contră, Dicketry.
Suntem teribil de bucuroși să te revedem!
Fanny pregătește o petrecere strașnică de bun-venit.
În plus, ți-am pregătit o marmeladă de poveste.
Așa cum ne făcea bucătăreasa noastră.
- Draga de ea? - Da.
- Mai ții minte când i-am pus... - Șoarecele în pălărie.
Da!
Foarte inspirat!
Revin imediat.
Ai albit.
- Iar tu ai un aer obosit. - Ce cauți aici?
- E interzis să vin în vizită? - Nu-i stilul tău.
Ai rămas fără bani?
Credeam că ultima mie te va ține la distanță.
Îmbătrânim, Janey. Vreau să fiu lângă cei dragi.
Dickie!
Ce părere ai?
Strașnică!
Avem berechet.
Da, intră! Hai să-ți arăt o superbă...
Mă bucur să te văd viu.
Gaborii mi-au zis că ești noua mea slugă deținut,
iar slugile nu-s bune la nimic moarte.
De ce ai devansat execuția, Fagin?
Pentru asta. Am auzit că un boier așa de bogat că-ți stă mintea-n loc
vine în Australia, așa că m-am folosit de evadarea ta ca să-i fur paralele.
Doi iepuri dintr-un foc!
Vorbești serios?
Belle avea un martor.
Mi-ar fi obținut grațierea dacă nu-ți băgai râtul.
Grațierea?
Grațierea? Ai tărâțe în loc de creier?
N-apuci tu să câștigi. Chiar de câștigi, vor suci legile ca să pierzi din nou.
Nu mai am ce pierde.
Ești în viață, nu? Pe aici!
Da, dar sub papucul tău, al lui Sneed și al noului gabor.
Nu te mai scânci atâta! Chițăi ca un șoricel cu coada prinsă-n ușă.
Avem probleme mai grave decât emoțiile tale.
- Cum ar fi? - Geanta asta.
E a fratelui guvernatorului.
Am scăpat de două ori de ștreang. Aș putea și a treia oară până-n prânz?
Mă gândeam s-o ștergem la Londra cu ea,
dar te găsi s-o faci pe eroul.
Ne-am procopsit cu un lucrușor pe care jupân Înțepatul îl vrea înapoi.
- Nu-i problema mea. - Ba da!
Ești noua mea slugă deținut, așa că, de nu ți-e poftă de bici,
o să mă urmezi și-o să faci ce-ți spun.
Bun-venit în noul tău cămin!
Unde te obligă tribunalul să stai.
Fix ce căutam la o cazare. Ai cumpărat-o de la Darius?
Nu. Aputi a stat de vorbă cu el, a folosit și fierăstrăul de oase
și l-a convins s-o doneze.
Prin urmare, locuiesc în casa unui nebun violent
care a vrut să-mi taie mâinile
și pe care l-ai jefuit cu instrumentarul meu.
Cam așa ceva.
Uite-ți țoalele!
- O să-și revendice casa. - Ba nu!
Darius e terminat. Bântuie bisericile
și fură din cutia milei, drept țârcovnic al vicarului Crooky.
Darius lucrează la biserică?
O jumulește.
Nu-ți bate capul! Nu mai face nici cât o ceapă degerată. E terminat.
Și ce ziceai că-i în geantă?
De asta-mi trebuie degetele tale agile de hoț.
Ceva îmi zice că sunt bilete la ordin.
Da!
Ia te uită! Risc maxim, zero recompensă! Felicitări!
Scrisori!
Nu e tocmai un rezultat optim.
Ba nu, stai puțin! E un rezultat magnific.
Ar părea să fie un bilet la ordin pentru 20.000 de lire.
- S-o crezi tu! E o scrisoare. - Da, zice că autorizat
să cheltuiască 20.000 de lire sterline aici, pe investiții.
Și ce mari investiții vrei să faci?
- Niciuna. - Am început cu dreptul, este?
Încă n-am, dar o să am.
- Ești bine, Belle? - Cum nu se poate mai bine.
Belle?
Mă frământă faptul că n-am verificat vena tibială suficient de sus.
Jack nu știe cum să excizeze, așa că...
N-ai voie în sala de operații?
Nu, dar oricum nu pricepe nimic din manuale,
așa că-i desenez planurile operației, ca să salveze vieți... fără mine.
- Pot să te ajut cu ceva? - Da. Îmi trebuie un cadavru.
- N-am așa ceva. - Păcat!
Nu mă ignora!
Fanny, m-a făcut să cred că e mort.
- Apoi a fugit fără să zică o vorbă. - Îmi pare nespus de rău.
I-am zis că-i obțin grațierea.
I-ai dat dlui Fagin toate scrisorile pentru Jack?
- Da, pe toate. - Iar el a fugit și ne-a distrus viitorul.
Ce zici de „Te fac să crezi că-s mort, apoi părăsesc colonia”?
Aș zice că e ditamai decizia.
E în regulă. O să fie bine.
Cum?
Nu știu.
V-am adus niște ceai.
Ce vrei?
Să vorbim despre cariera ta medicală.
De ce? Tocmai i-ai pus capăt.
Nu neapărat.
Ai primit friptura și legumele în închisoare?
Tu le-ai trimis?
- Mulțumesc, Sneed! - Las-o baltă cu efuziunile!
Te-am menținut funcțional, în caz că te eliberau.
Ocupă-te de astea până la amiază.
Sunt cel puțin șase operații aici.
Da. Vreau să nu întârzii și să iei legătura cu mine.
Ești bine, Sneed?
Mai ai puțin și te prăbușești.
- Trebuie să dormi. - Nu.
N-ai să vezi!
Suntem copleșiți.
N-a fost decât un chirurg pe poziții. Eu.
Dar proful? La nevoie?
Deși s-a lăsat de băutură, aș zice că-i mai rău.
Dacă nu-i nimic de tăiat, îl las să ia cazurile cu plată.
- Cazurile cu plată? - Spre bucuria cucoanelor.
Nu la asta mă refeream.
De asta sunt două rânduri? Unul pentru boieri, altul pentru bolnavi?
N-ai decât să mă condamni, Dawkins,
dar proful a făcut praf banii spitalului.
Iar eu trebuie să-mi văd de normă.
Prin urmare, tratăm urgențele în regim caritabil. Restul, cu plată.
Eu îi voi consulta pe cei care nu pot plăti. Intră!
Mulțumesc, dle doctor.
Mărturisesc
că, până azi, am crezut că interesul tău față de medicină e o toană.
O toană? Pentru asta trăiesc.
Da, s-a văzut.
Ai fost foarte pricepută azi. Excepțională, aș zice.
Și știu ce înseamnă să-ți fie înăbușite talentele,
chiar dacă al tău e strigător pentru o lady...
Ce vrei, mamă?
Dawkins te-a format, însă nu-ți conferă titlul de prima femeie medic. Eu da.
Societatea trebuie să se schimbe, legile, amendate, comisiile, împăciuite.
Doar familia ta are puterea de a face asta.
Iată scrisori de recomandare către toate forurile:
de la Colegiul Regal al Chirurgilor până la Prim-Ministru.
- Mulțumesc, mamă! - Încă nu.
Ia-ți examenele în următorii doi ani
și promite-mi că nu te vezi cu el,
iar eu voi trimite scrisorile în numele familiei.
Și dacă mă văd cu el?
Va fi spânzurat conform legii, iar eu voi arde scrisorile.
Nu vei mai ajunge medic.
Nu reziști fără să nu ai hățurile în mână, este?
Iar tu nu te poți controla în preajma lui.
Nu fi grosolană!
Poate nu-ți dai seama, dar acțiunile mele sunt dictate de iubire.
Vreau să mă asigur că renunți la viața socială
ca să trudești la cadavre de dragul tău, nu al lui.
Mă lasă rece societatea.
Ai luxul ăsta pentru că taică-tu îți oferă o viață privilegiată.
Unii au obținut-o prin măritiș.
- N-am zis că n-o să mă mărit. - Bun!
Inspectorul Boxer e văduv
și se trage dintr-o familie bună pentru un polițist.
- Nu mă mărit decât cu Jack! - Vino-ți în fire!
E un deținut fără niciun sfanț.
Să zicem că am face abstracție de scandal. Cu ce ați trăi?
Nu știu.
Draga mea, e ușor să confunzi primele pasiuni cu iubirea.
E mai mult decât o pasiune.
Însă căsnicia e un parteneriat care aduce
stabilitate, confort, un cămin.
Îți poate oferi el așa ceva?
- Pot să i le ofer eu. - Nu!
Averea și titlul tău sunt la discreția tatălui tău.
Tu n-ai ce să oferi.
Iar, dacă n-o să ai un bărbat pe potrivă să te întrețină,
atunci, cât ești nemăritată,
vei respecta legile din casa noastră.
Din colivia voastră.
Colivie, zici, draga mea? Cel puțin e aurită.
Pierde sânge pe undeva.
Îl poți redeschide?
În principiu, da,
dar e periculos să operezi astfel de traumatisme.
Ar putea muri de hemoragie.
- Doar dacă... - Da?
Când eram în marină, am auzit că americanii făceau transfuzii,
dar n-am văzut cu ochii mei.
Ar înlocui o parte din sângele pierdut.
Și cum procedăm?
N-am idee.
Am nevoie de Belle.
Ce e?
- Jack, e prea periculos. - Ce știi despre transfuzii?
Despre asta vrei să discutăm?
Despre pacientul mușcat de rechin? Nu despre discuția de azi?
Ai dat clar de înțeles că nu vrei să mă mai vezi doi ani.
Încerc să ne clădesc viitorul.
Greu de crezut după ce m-ai lăsat în celulă șase luni!
Mi-au interzis accesul. Te-am ajutat cât am putut de bine.
Deci nu știi nimic despre transfuzii?
Blundell a încercat în 1818.
Dr. Lane a reușit în 1840. Ai nevoie de donator uman, nu de o oaie.
Dr. Lower a făcut greșeala asta. Prevăd c-ai repeta-o.
- Îți trebuie aparatul lui Blundell. - Cum arată?
Ar putea Tim să facă unul.
Să nu îndrăznești să pleci!
- Îmi dai ordine acum, milady? - Când se cuvine!
Dacă are hemoragie internă, transfuzia ajută,
dar e precum o ceașcă găurită.
Oprește hemoragia și excizează rana, altfel va muri de infecție.
De asta e o prostie să stăm despărțiți.
De ce procedăm așa?
Ca să nu fii spânzurat!
O să reușim, Jack.
Nu-s decât doi ani.
O să fiu medic, ne vom deschide propria clinică
și vom lucra cot la cot, doar noi.
O să ne câștigăm viitorul.
Alde mine n-au viitor.
Era cât pe ce să mor azi. De când mă știu, tot fentez moartea.
N-am doi ani la dispoziție, Belle.
Am doar clipa de față. Eu acum te iubesc.
Atunci, de ce ai fugit?
Jack, era cât pe ce să te eliberez onorabil. Legal.
Era cât pe ce să-i conving pe ai mei că m-aș putea mărita cu tine.
Iar tu le-ai întărit prejudecățile. Tu și Fagin ați stricat totul...
Fagin? Fagin...
m-a salvat de ștreang. Tu m-ai abandonat în celulă.
Ba nu! Știai că urma să vin mâine cu grațierea.
Fagin nu ți-a dat scrisorile mele?
- Ce scrisori, Belle? - Ți-am scris în fiecare zi.
Fanny i le-a dat lui Fagin. Ți-am zis că așteptam grațierea.
Fagin nu mi-a dat nicio scrisoare.
Dumnezeule!
Mi-a zis că m-ai părăsit.
Nu, n-aș face niciodată așa ceva.
Credeam că n-ai încredere să te salvez, că tu m-ai părăsit.
Ce?
N-aș putea.
Niciodată.
N-am putea fi împreună în secret?
Nu vreau să-ți fiu metresă.
Nu, n-ai putea să fii așa ceva.
Atunci, ce aș fi?
Iubita mea.
Te voi ajuta să-l operezi, ca să-i salvezi viața.
Dar nu-ți promit nimic dincolo de seara asta.
Când ne întâlnim?
Trimit o trăsură după tine. La 20:00.
Hai, Flashy, folosește-ți tărtăcuța!
Când vede Dickie că i-am șterpelit geanta...
- Nu eu am luat-o. - La drept vorbind, e mâna ta.
S-o crezi tu!
Bine, s-o ținem fiecare pe-a lui.
Dacă mă întrebi pe mine, ne-am procopsit
cu o marfă a-ntâia, procurată nu tocmai curat,
care trebuie returnată repejor în casa guvernatorului.
Nu mă întorc acolo.
Îmi ești de mare ajutor! Cât o frecție la un picior de lemn.
Aputi!
Ai vreo idee cum să-i returnăm geanta jupânului Tremură-Buză?
Iertare, Fagin, dar am o treabă importantă pentru dr. Jack.
Ce treabă importantă?
S-o duc pe Pomeți cu dricul.
Aputi, mă sperie câtă deșteptăciune zace-n tine!
- Pe bune? - Nu.
Cât ea se furișează la-ntâlnire cu Dodge, camera rămâne nesupravegheată,
iar eu mă pot strecura să-i întorc lui Dickie lucrurile. Voi doi...
- O să ne plătești simbria în curând, nu? - Fii pe pace, Flashy!
Ești obsedat de bani. Urât obicei! Acum, hai!
O geantă îmi trebuie și mie, și tocmai pe aia ai rătăcit-o.
Iertare, stăpâne! Sunt sigur c-o să apară.
„O să apară”?
Ce răspuns mai e și ăsta?
Dispari din ochii mei!
Am un șoarece în perete. Trăiește acolo de ceva vreme.
Dickie are sudoare între fese.
E clar că avem multe în comun.
Ești gata, Belle? Cina!
- A murit cineva? - Nu. Nu încă.
Îmi găsești o scuză? Are nevoie de mine la o operație.
- Ești sigură? - Dacă nu mă duc, moare un pacient.
Dacă te duci, ar putea muri el. Ce faci după aceea?
Nu știu.
E prea nesăbuit. O să atârne în ștreang pentru un sărut.
Ce romantic!
Dar și nespus de greșit.
Belle, te voi susține mereu, însă ai grijă!
Voi doi sunteți ca flacăra și praful de pușcă. Îmi fac griji.
Ce să-i spun mamei?
Că nu mă simt bine.
Bună, Pomeți!
Nu-mi spune așa!
De ce nu i-ai dat scrisorile? L-aș fi putut salva.
Ai fi putut? N-ai fi putut? Când ai comis tu ultimul jaf, domniță cu catrință?
Ce ai de împărțit cu mine?
Nu-mi placi.
Sentimentul e reciproc.
Nu ești destul de bună pentru băiatul meu.
- Eu nu sunt destul de bună? - Asta era!
Asta era! Ești boieroaică.
N-o să-l tratezi ca pe un egal,
iar el face de două ori cât alții și de trei ori cât tine.
Nu-mi place să-l știu lângă o cucoană
care o șterge când e prea complicat să-l iubească.
Nobil sentiment! Dar eu nu l-am abandonat de mic copil.
Nu, doar de adult, când lucrurile s-au împuțit.
Și nu știi toate detaliile poveștii, așa că treci în sicriul ăla!
Nici nu mă gândesc.
N-am câtuși de puțină încredere în tine!
N-ajungi în sala de operație decât în cutia aia. Treci în ea!
Să-mi fie cu iertare, milady. M-a trimis dr. Jack.
Mi-ați salvat viața cândva. Vă promit că nu veți păți nimic.
Flashy, geanta!
- Serios? - Da, cangurul.
- Fanny! - ...familie mare.
Unde e Belle?
E obosită. Se odihnește.
Belle are nevoie de un sejur la Londra.
- Puțină cultură... - Ne ocupăm noi de Belle. Mersi!
Mă duc să văd dacă e bine.
Dacă se ivește ocazia!
Aș putea s-o însoțesc când mă întorc.
Dle Fagin!
Da.
- Ce căutați aici? - Am o explicație foarte bună.
Știu că se petrece ceva suspect, dar n-aș ști să zic ce anume.
E o simplă încurcătură.
Am luat geanta unchiului dv. din greșeală,
dar lumea se grăbește una, două să judece.
Așa că am adus-o înapoi repejor, chiar dacă nu mi-a fost ușor.
Frumos din partea dumneavoastră!
Rogu-vă, puneți asta în camera unchiului dv, da?
Dar, mai întâi, n-ați vrea să mă ajutați să ies pe fereastră?
Nu mă mai țin genunchii ca altădată.
Vena tibială!
- Ajungi la ea? - Încerc.
Nu, își pierde cunoștința. Are pulsul slab.
- Nu, o să leșini. - Șansă mai bună nu are.
- Ai găsit-o? - Încerc.
Am găsit-o. Fac ligatura.
Ligatură încheiată.
Pulsul se stabilizează.
Respirație constantă.
Felicitări...
dna medic.
Încă nu sunt medic.
- Doarme. - Bine.
Are nevoie de somn după ziua de azi.
Da, încă își revine.
Trebuie să o ajutăm toți să nu extenueze.
Când eram în închisoare,
visam adesea că aorta ta a cedat.
Pierdeai sânge, iar eu nu te puteam ajuta cu nimic.
Iar când mă trezeam, coșmarul nu mă părăsea.
Nu știam dacă ești vie sau moartă.
Sunt vie.
Mulțumită ție.
Jack.
Te rog...
n-am putea prelungi clipa asta încă puțin?
Nu vreau să mori din cauza mea.
Vom găsi o soluție.
Vom fi atenți.
Jack, înainte să te cunosc, am trăit cu moartea în mine.
Fără să știu când are să mă lovească.
După care ai apărut tu,
ca un rug aprins în noapte, și mi-ai luminat viața.
Mi-ai dat viață...
și-am putut, pentru prima dată, să visez la viitor.
Dar m-a cuprins o spaimă și mai mare.
De-ar fi să mor, ar fi ceva fulgerător.
Dar, de te-aș pierde...
aș fi osândită să duc o viață de deznădejde.
- Belle, găsim noi o soluție. - Nu!
Nu, am simțit ce înseamnă să te pierd
când am crezut că muriseși, azi, și am fost distrusă.
N-aș putea trăi știind că te-aș putea ucide cu fiece atingere.
Te iubesc.
- Și te voi iubi mereu. - Și eu te iubesc.
Dar trebuie să ne luăm la revedere
- ...doi ani. - Nu, te rog.
Nu ești foarte atent cu viața ta, Jack.
Nu vreau ca moartea să ți se tragă din cauza mea, Jack. Te iubesc prea mult.
Ispășește-ți pedeapsa, ai grijă de tine
și vom fi împreună.
Belle!
Belle, te rog!
Dodger! Doar nu te-ai întors din morți ca să-mi faci mie necazuri!
- Fii pe pace! N-ai să vezi necazuri aici. - Ba ai să vezi, falitule!
Mi-ai ascuns scrisorile ei. M-ai mințit.
Nu mă părăsise, este?
La asta te refereai.
Dacă te mai bagi între noi, te tai cu mâna mea.
Dar nu ca un chirurg.
Dacă nu-ți ascundeam scrisorile,
te-ar fi vrăjit cu aiurelile ei de boieroaică și-ai fi atârnat în ștreang.
Iar datoria mea, de tată, e să-ți scot grumazul din laț.
Mândruța ta te-așteaptă cu funia și săpunul.
Mulțumită ție și maică-sii, nu mai e mândra mea.
Ți-aș zice că-mi pare rău, doar că nu mi-e.
- Încerc să te ajut, Dodge. - Ce? Cum? Înfigându-mi cuțitul în spate?
Eu? Tu mi-ai pus șișul la beregată adineauri!
Ia loc și bucură-te de niște rom și plăcintă...
Mă doare-n cot de plăcintă! Eu îmi vreau libertatea înapoi!
O vreau pe Belle!
Am muncit prea mult pentru viața asta ca să te las
să mi-o calci în picioare!
Dodger!
Dodge!
Lady Belle a fost cu tine în seara asta, nu?
Dacă te găsesc cu ea, mă văd obligat să dau curs sentinței.
Crezi că mă sperii?
Dau zilnic ochii cu moartea și câștig.
Până într-o zi.
În locul tău aș avea mare grijă de picior.
Un os prost prins va secționa vena tibială
în cazul unei noi fracturi.
Ai pierde rapid sângele.
Mă ameninți?
Nu, e doar un sfat medical.
Subtitrarea: Cristian Brînză